Справа № 342/249/17
Провадження № 2/342/284/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Даниша Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 46,37 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті бабусі ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5, бабуся позивача, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5, згідно Сертифікату на право власності на земельну ділянку в межах середньої земельної частки, отримала право на земельну частку (пай) в розмірі 46,37 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті ОСОБА_5 був чинним ЦК УРСР 1963р. За ст. 524 згаданого кодексу, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 08.12.2016 № 558, позивач на момент смерті був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем в одному житловому будинку, та вели спільне господарство. Отже, в розумінні ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., позивач спадщину прийняв, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5. Після смерті бабусі позивач звернувся до Городенківської державної районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса від 27.01.2017 № 173/02-31, позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину на підставі відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, і рекомендовано звернутися до суду. Для визначення ціни позову, отримано відповідь Відділу Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області від 09.03.2017 № 240/2-17, в якій зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 46,37 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області на 2017 рік становить 48296,78 грн.

Ухвалою суду від24 квітня 2017 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою АДРЕСА_2

В судове засідання сторони та їхні представники не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов повністю підтримують. Кунисівська сільська рада позовні вимоги визнає.

Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_1, виданого 13.11.2001 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в с. Кунисівці.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Померла заповіту не вчиняла.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як слідує з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 27.10.2009 р., ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8. ОСОБА_9 після укладення шлюбу 26.02.1978 року з ОСОБА_10, змінила прізвище "ОСОБА_10" на "ОСОБА_10", що стверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 5 від 27.10.2009 року.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2

Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 25.12.1978 р., серії НОМЕР_4 від 23.10.1979 р., серії НОМЕР_5 від 23.06.1984 р., стверджено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12. ОСОБА_13 після укладення шлюбу 14.11.2005 року з ОСОБА_14, змінила прізвище "ОСОБА_14" на "ОСОБА_14", що стверджено копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6

Згідно довідки № 558 від 08.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що на час смерті бабки ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 р., проживали разом з нею: онук - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, онука - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6

Стаття 553 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, передбачає, що спадкоємець за законом або за заповітом може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій; вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу), що і кореспондується ч. 2 ст. 1274 ЦК України, згідно якої спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Судом встановлено, що спадкоємцями ОСОБА_5 за законом є її онуки: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_3 (відповідач), оскільки на час відкриття спадщини немає в живих їхньої матері - ОСОБА_11, яка була би спадкоємцем першої черги ОСОБА_5

ОСОБА_2 (відповідач), ОСОБА_3 (відповідач) позов повністю підтримують, що слідує з поданих до суду заяв.

Спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5, оскільки на момент смерті бабки спільно з нею проживав, про що свідчить довідка № 558 від 08.12.2016 року, видана виконкомом Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в саме право на земельну ділянку в розмірі 46,37 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської Ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості, згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії НОМЕР_7 реєстраційний номер № НОМЕР_8, виданого на підставі рішення Кунисівської сільської ради народних депутатів від 2.12.95 № 52.

Згідно листа Відділу держгеокадастру у Городенківському районі № 240/2-17 від 09.03.2017 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована на території Кунисівської сільської ради згідно сертифікату, виданого ОСОБА_5 розміром 46,37 ум.кад.га станом на 2016 рік становить 48296,78 грн.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на земельну ділянку площею 46,37 га, що розташована на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на землю при виділенні меж ділянки на місцевості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі не заперечують щодо задоволення позову, тому суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право на земельну частку (пай) розміром 46,37 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, після смерті бабусі ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.