Справа № 2/2506/753/12 Провадження № 22-ц/795/805/2017 Головуючий у I інстанції -Рахманкулова І. П. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.

за участю: відповідачки ОСОБА_1 та її адвоката Скрипко-Бічук І.С., прокурора Кашпур А.І., представника позивача Ващука Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі за позовом прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

У С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні її заяви про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року у справі за позовом прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення задовольнити повністю.

Заявниця посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, через неповне дослідження всіх обставин справи, ненадання належної правової оцінки тим доказам, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що тяжкий стан здоров'я заявниці у зв'язку з її онкологічним захворюванням та надскладний стан здоров'я її доньки, ОСОБА_4, є тими винятковими обставинами, що утруднюють виконання зазначеного судового рішення про звернення стягнення на квартиру як предмет іпотеки.

Заявниця наголошує на тому, що у квартирі, на яку зараз проводиться звернення стягнення, проживає малолітній син ОСОБА_4 і дана квартира є єдиним житло для неї та її сім'ї.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_1 та її адвоката Скрипко-Бічук І.С., які підтримали апеляційну скаргу, прокурора Кашпур А.І. та представника позивача Ващука Ю.П., які наполягали на законності оскаржуваного судового рішення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції, виходив з того, що, при розгляді даної заяви не встановлено виняткових обставин, які на даний час утруднюють виконання рішення суду, зважаючи, що рішення суду винесено 23 квітня 2012 року та тривалий час перебуває на виконанні і обставини, на які посилається заявник як на підставу для відстрочки виконання рішення суду, вже існували на час ухвалення рішення.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом по справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2012 року, позовні вимоги прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення боргу за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено; в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №117 від 23 травня 2008 року у розмірі 252 833,98 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру загальною площею 61,2 кв.м, житловою площею 44,4 кв.м зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, б. №197-а, кв. №8, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (по 1/2 частині), шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі іпотечного договору від 23 травня 2008 року) на прилюдних торгах, з встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289 370 грн (а.с.132-134, 267-269 т.1).

Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 17.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47956703 з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/753/2012, виданого 14.11.2012, про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 290).

Згідно зі ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Аналогічні положення містяться також у ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у п. 10 постанови від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим у строк чи у встановлений судом спосіб.

Звертаючись до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду строком на один рік ОСОБА_1 просила врахувати її тяжке захворювання та хворобу її доньки. При цьому заява не містить обґрунтування строку відстрочки, зазначення обставин, які вплинуть на можливість виконання рішення суду саме через рік.

Зважаючи на те, що обставини хвороби та лікування заявниці і її дочки існували на момент розгляду справи та винесення рішення судом першої інстанції (а.с. 152-160, 210-212 т.1, 19-37 т.2), за поясненнями, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1, захворювання відповідачів мають триваючий характер і потребують значного часу на численні лікування та реабілітацію, районний суд дійшов вірного висновку про те, що вказані обставини в контексті даної справи не можна вважати винятковими та такими, що на даний час утруднюють виконання рішення суду.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що за період з часу набрання рішенням законної сили в рахунок погашення заборгованості від боржників надійшло всього 474,49 грн, в той час як сума заборгованості згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.04.2012 становить 252 833,98 грн.

Посилання заявниці на проживання в квартирі, що є предметом іпотеки, малолітнього сина її доньки також не заслуговують на увагу, оскільки дитина проживає в даній квартирі без реєстрації, питання щодо житлових прав малолітнього судом не вирішувалось.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими і правильності висновків суду не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п. 1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: