Справа № 152/1527/13-ц Провадження № 22-ц/772/760/2017Головуючий в суді першої інстанції Гаврищук А. В.
Категорія 55Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 травня 2017 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Іващука В.А., Якименко М.М.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25 липня 2003 року він працював у відповідача на посаді головного інженера і був звільнений 1 лютого 2013 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що при звільненні з роботи відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі, ОСОБА_2 просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» (далі - «Концерн Хлібпром») на його користь заборгованість по заробітної плати в сумі 19 890 грн. 82 коп., вихідну допомогу в розмірі середньої заробітної плати в сумі 3 793 грн. 51 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку з 1 лютого 2013 року по день ухвалення судового рішення, що станом на 30 липня 2013 року становив 22 835 грн. 96 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Концерн Хлібпром» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 19 890 грн. 82 коп. та 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Всеукраїнська професійна спілка «Співдружність»

(далі - ВСП «Співдружність»), яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ВПС «Співдружність» зазначала, що суд не залучив спілку до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, чим порушив вимоги цивільного процесуального законодавства. Тоді як, судовим рішенням вирішено питання про права та обов'язки професійної спілки, оскільки ним стягнуто кошти з відповідача, а згідно з умовами договору від 1 серпня 2010 року № 12/Пр, укладеного між ВПС «Співдружність» та ПАТ «Концерн Хлібпром», спілка зобов'язалася сплачувати на користь ПАТ «Концерн Хлібпром» відповідні суми штрафів у випадку встановлення судом порушення останнім трудового законодавства відносно своїх працівників.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник ПАТ «Концерн Хлібпром» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи провести у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких міркувань.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантію захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Тобто, правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішення суду безпосередньо встановлює, змінює або припиняє права або обов'язки цих осіб.

У справі, яка переглядається, вирішувалося питання про стягнення з ПАТ «Концерн «Хлібпром» на користь ОСОБА_2 суми заборгованості по заробітній платі, а ВПС «Співдружність» зобов'язалася сплачувати на користь ПАТ «Концерн «Хлібпром» відповідні суми штрафів у випадку встановлення судом порушення останнім трудового законодавства відносно своїх працівників.

Так, відповідно до пункту 1.1. договору № 12/Пр (далі - Договір) від 1 серпня 2010 року, укладеного між ВПС «Співдружність» та ПАТ «Концерн «Хлібпром», підприємство як роботодавець зобов'язується щомісячно і безоплатно утримувати із заробітної плати та забезпечувати перерахування на рахунок ВПС «Співдружність членські профспілкові внески членів первинної профспілкової організації підприємства ВПС «Співдружність» (своїх працівників) відповідно до умов та порядку, передбаченому цим договором.

До обов'язків професійної спілки належить здійснення контролю за додержанням підприємством законодавства про працю, виконанням колективного договору, за виплатою заробітної плати. У випадку виявлення порушень умов колективного договору, законодавства про працю та/або прав працівника негайно направити підприємству подання про усунення цих порушень (пункти 2.2.3, 2.2.4 Договору).

Відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання та/або неналежне виконання його умов, винна сторона несе відповідальність в порядку, визначеному чинним законодавством України та цим Договором.

У випадку встановлення судом порушення підприємством умов колективного договору та/або законодавства про працю, та/або прав особи, яка перебувала та/або перебуває у трудових правовідносинах з підприємством, про які ВПС «Співдружність» завчасно не повідомила підприємство, ВПС «Співдружність» зобов'язана сплатити підприємству штраф у розмірі 50 грн. протягом трьох днів з моменту отримання вимоги та зобов'язана протягом п'яти місяців з моменту отримання вимоги, сплатити підприємству штраф у розмірі 10% від суми коштів, сплачених підприємством на користь особи, яка перебувала та/або перебуває у трудових правовідносинах з підприємством (пункти 5.4., 5.5. Договору).

Згідно з ст. 24 КЗпП України права професійних спілок, їх об'єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно правовими актами

Закон України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» (далі - Закон) передбачає комплекс прав профспілок, а також встановлює повноваження первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Статтею 19 Закону визначено право профспілок, їх об'єднань представляти і захищати права та інтереси членів профспілок.

Так, профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

У питаннях колективних інтересів працівників профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво та захист інтересів працівників незалежно від їх членства у профспілках.

У питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами.

Профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону профспілки, їх об'єднання захищають право громадян на працю, беруть участь у розробленні та здійсненні державної політики у галузі трудових відносин, оплати праці, охорони праці, соціального захисту.

Профспілки здійснюють громадський контроль за виплатою заробітної плати, додержанням законодавства про працю та про охорону праці (ч. 7 ст. 21 Закону).

Відповідно до статті 26 Закону профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси працівників в органах, що розглядають індивідуальні трудові спори.

Профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси працівників при вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів) у порядку, встановленому законодавством. Представники профспілок беруть участь у діяльності примирних комісій, трудових арбітражів та інших органів, які розглядають колективний трудовий спір (конфлікт).

Отже, профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян. Головною метою і завданням профспілок є захист прав та законних інтересів працівників у сфері охорони праці, надання їм практичної допомоги у вирішенні цих питань.

Судовим рішенням, яке переглядається, були захищені трудові права позивача у цій справі та ніяким чином не вирішувалося питання про права та обов'язки ВПС «Співдружність», якій належить здійснення контролю за додержанням підприємством законодавства про працю, виконання колективного договору, за виплатою заробітної плати, тому посилання заявника на те, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року вирішено питання про її права та обов'язки не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відсутність у ВПС «Співдружність» права на апеляційне оскарження.

Натомість доводи викладені в апеляційній скарзі заявника свідчать не про захист трудових прав працівника, а спрямовані на захист прав роботодавця.

Договір на який посилається заявник свідчить лише про зобов'язання, які виникли між ВПС «Співдружність» та ПАТ «Концерн «Хлібпром» і ніяким чином не впливають на права та обов'язки сторін у справі.

Разом з тим, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 1 серпня 2010 року, тобто на момент укладення договору № 12/Пр на який посилається заявник, керівником ВПС «Співдружність» був ОСОБА_5, а не ОСОБА_6, яка підписала цей договір. Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ВПС «Співдружність» ОСОБА_6 очолила лише 14 січня 2015 року.

Відповідно до статті 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи слідує, що ПАТ «Концерн «Хлібпром», як сторона договору № 12/Пр від 1 серпня 2010 року, укладеного між ВПС «Співдружність» та ПАТ «Концерн «Хлібпром», не заявляло клопотання про залучення професійної спілки до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а спілка, в порушення умов договору належним чином не здійснила контролю за додержанням підприємством законодавства про працю та не вступила у справу в якості третьої особи.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції на стадії розгляду справи позбавлений був права залучити до участі у справі ВПС «Співдружність», зокрема третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, внаслідок чого переглянув рішення суду на підставі заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Доводи скарги про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, у даному випадку не мають правового значення через те, що зазначене рішення переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій і йому була надана відповідна правова оцінка.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 роз'яснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини

третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки ВПС «Співдружність» не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, то колегія суддів судової палати у цивільних справах вважає за необхідне закрити апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст. 292, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.А. Іващук

Підпис М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Головуючий: С.К. Медвецький