Провадження № 2/161/462/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 позов мотивує тим, що 06 червня 2016 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області постановлено стягнути з відповідача ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 11.05.2001 року і до досягнення дитиною повноліття. На час постановлення рішення про стягнення аліментів відповідач не надав довідки про розмір своєї заробітної плати, при цьому зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату, в зв'язку з чим вона просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. Однак, зазначеної суми не достатньо для утримання дочки, оскільки остання, у звязку з навчанням у школі, потребує більших матеріальних витрат. Зазначає, що крім заробітної плати, яку позивач отримує за місцем основної роботи, інших заробітків в її сімї немає. Відповідач не проживає з ними понад два роки та не приймає участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні. На даний час, їй стало відомо, що її колишній чоловік має високооплачувану роботу, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі та у частці від всіх видів заробітку. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, відповідно до ст. ст. 181,192 СК України, не вважається незмінним.

Посилаючись на наведене, у звязку із значним покращенням матеріального становища відповідача, позивач просила суд стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з розрахунку 1/4 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнав.

Дослідивши представлені по справі письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2016 року по справі № 161/6159/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд вирішив: стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні такого розміру аліментів суд виходив з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», положень ч.2 ст.182 СК України та врахував, існуючі на той час фактичні обставини у кожної із сторін, зокрема, відсутність довідки відповідача про розмір заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Судом встановлено, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в збільшеному розмірі.

Як слідує із змісту п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, визначаючи змінений розмір стягуваних аліментів, суд враховує зміну матеріального стану відповідача, та його заяву, згідно з якою він позовні вимоги визнає в повному обсязі.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому слід змінити розмір стягуваних аліментів, та стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, щомісячно.

Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів від дня подання позову до суду, то вона не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, відповідно до ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову присуджуються лише аліменти на дитину, а аліменти у збільшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили, про що також надано розяснення в абз.1, 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Отже, в задоволенні решти позову слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 192 ч.1 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду від 06 червня 2016 року із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4; стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта