Справа №204/8200/16-ц
Провадження №2/204/457/17
26 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Книш А.В.,
при секретарі Подвижній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.
Відповідачі у судове засідання непр зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 23.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №SME0004485, на підставі якого відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 50 000 доларів США на строк користування 120 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом.
Пунктом 3.1. кредитного договору №SME0004485 від 23.10.2007 передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним, здійснюється в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів, наведеному у додатку №1 до цього договору, який є його невідємною частиною.
23.10.2007 в забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань по кредитному договору №SME0004485 від 23.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки №SME0004485/2. Відповідно до п.1.1. даного договору поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязання відповідача ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору №SME0004485 від 23.10.2007, в повному обсязі цих зобовязань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору.
Пунктом 2.1. договору поруки №SME0004485/2 від 23.10.2007 зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором, позичальник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором у повному обсязі зобовязань, передбачених кредитним договором.
Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, що підтверджуєтьсявипискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 з 23.10.2007 по 24.11.2016.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Частиною 1 ст.533 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ч.ч. 1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Позивачем 15.11.2016 на адресу відповідачів було спрямовано вимогу про досудове врегулювання спору за кредитним договором №SME0004485 від 23.10.2007, оскільки станом на 15.11.2016 прострочення платежів з виплати кредиту складає 544 дні.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Суд враховує розяснення, викладені у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за якими суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
Суд також враховує, розяснення, викладені у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно яких у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
Окрім цього суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року, за яким у силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями сторонами по справі не оспорюється.
За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2663,1832 гривень за 100 доларів США.
При цьому суд враховує розяснення, викладені у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», за якими солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 224 226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
-заборгованість за відсотками у розмірі 278 (двісті сімдесят вісім) доларів США 65 (шістдесят пять) центів.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати з оплати судового збору у розмірі по 2966 (дві тисячі девятсот шістдесят шість) грн. 16 (шістнадцять) коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя А.В. Книш