У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюкової Ірини Олексіївни до ОСОБА_5, ОСОБА_6 по стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ПАТ «КБ «НАДРА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі - 84 602,52 доларів США з яких: заборгованість по кредиту - 42 969,50 доларів США, заборгованість по відсотках - 41 633,02 доларів США та 618 348,28 грн з яких заборгованість по пені 518 208,72 грн та штраф - 100 139,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 лютого 2008 року між ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 29/П/78/2008-840, згідно з яким олстанньому на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності було надано кредит у сумі 42 969,50 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 13,4% річних строком до 20 лютого 2015 року. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись щомісячними платежами по 800 доларів США до 18 числа поточного місяця. В свою чергу ОСОБА_6 зобов'язався в повному обсязі відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

Відповідачами було порушено умови укладеного договору. Зобов'язання по поверненню кредитних коштів і сплати відсотків за його користування у строки та в порядку визначеному договором не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «НАДРА» 84 602,52 долари США заборгованості за кредитом та 100 139,56 грн штрафу. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання, визначені кредитним договором та договором поруки, щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків, що призвело до виникнення заборгованості.

Разом з тим, оскільки порука є припиненою, то підстави для стягнення кредитної заборгованості з поручителя відсутні.

Звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячногостроку є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Крім того, відмовляючи у стягненні пені, суд дійшов висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В. Маляренко Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак