Справа № 372/2525/16-ц Головуючий у І інстанції Болобан В.Г.
Провадження № 22-ц/780/976/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 23 12.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Журби С.О., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» в особі Обухівської дільниці Васильківської філії по експлуатації газового господарства, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відновлення надання послуг газопостачання,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 1988 року вона зареєстрована та постійно проживає в будинку АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок є спільною сумісною власністю позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, будинок облаштований відповідним внутрішньо будинковими системами газопостачання, щодо надання послуг з газопостачання. За використаний газ позивач регулярно та у встановлені строки здійснювала оплату, заборгованості не мала та на даний час не має. 19.04.2016 року відповідачем Обухівською дільницею Васильківської філії по експлуатації газового господарства будинок АДРЕСА_1, без попередження було відключено від газопостачання. Позивач, вважаючи дії відповідача незаконними, просить суд зобов'язати ПАТ «Київоблгаз» в особі Обухівської дільниці Васильківської філії по експлуатації газового господарства відновити надання послуг з газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2016 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апелянт подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 24.06.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладений договір дарування житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69741329 від 05.10.2016 року власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5.

Як вбачається з листа Обухівської дільниці Васильківської філії по експлуатації газового господарства № 315 від 26.04.2016 року відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами природного газу регулюються «Правилами надання населенню послуг за газопостачання, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246.

Також встановлено, що 15.02.2007 року між ОСОБА_6 та Обухівською дільницею Васильківської філії по експлуатації газового господарства було укладено договір № 2249 про надання послуг за адресою : АДРЕСА_1.

Так 18.04.2016 року на адресу Обухівської дільниці надійшла заява від ОСОБА_6, з проханням тимчасово відключити від газопостачання його будинок, також до заяви додано право власності (попереднє), тому Обухівською дільницею Васильківської філії по експлуатації газового господарства 19.04.2016 року було проведено відключення від газопостачання будинку за адресою : АДРЕСА_1 за заявою власника, що не заперечує вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідачем була надана копія заяви ОСОБА_6 від 18.04.2016 року про відключення від газопостачання. Разом з тим, відповідачем не був наданий договір про надання послуг газопостачання, укладений між відповідачем та ОСОБА_6, у зв'язку із відсутністю за строком зберігання.

Відповідно до п. 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (які діяли на момент звернення ОСОБА_6 із заявою) газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання.

Отже, виходячи з вище викладеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що єдиним споживачем (що підтверджується відповідачем, наявним особовим рахунком та укладеним договором) був і залишається ОСОБА_6. Інших договорів сторони з відповідачем не укладали. Та обставина, того що на момент подання заяві ОСОБА_6 вже не був власником будинку, а тому не мав права на таку заяву, не позбавляє його прав саме споживача таких послуг, тому колегією суддів не заслуговує на увагу. Та тим самим апелянт не довела тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування позовних вимог, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: