Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/944/17
Провадження № 2-о/209/32/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Дніпровський районний у м. Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упраівління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою , в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження дитини- Україна, м. Севастопіль , мати дитини - ОСОБА_1, громадянка України, у свідоцтві про народження дитини вказати прізвище дитини "ОСОБА_2".

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в пологовому будинку м. Севастополя № 2 народила доньку ОСОБА_2 , про що їй були видані довідка та свідоцтво про народження. При цьому з її слів вказали прізвище дитини ОСОБА_2 та ім'я по-батькові - ОСОБА_2.

З метою отримання свідоцтва про народження дитини вона звернулася до Дніпровського районного у м. Кам'янське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду, оскільки наявні у неї документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території і є недійсними.

Встановлення факту народження дитини у м. Севастополь, Україна необхідне для реєстрації народження її дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження дитини.

Наразі, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини в позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилася. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі.(а.с.13).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився , надали суду заяву, в якій просили розглядати цивільну справу без участі їх представника.( а.с.16) .

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.п.1,7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1, виданого Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС УКраїни в Дніпропетровській області 20.12.2011 року (а.с.10)

Відповідно до Медичного свідоцтва про народження серії 67 № 169684 від 06.04.2017 року в пологовому відділенні № 2 м. Севастополя АРК ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила дівчинку вагою 3880,0 грама , доношена дитина, другі пологи. (а.с.7)

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації народження від 14.03.2017 року, вбачається, що будь-який акт (рішння, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом є недійсною і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Вимогами ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, у м. Севастополі АРК ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дівчинку, про що було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно листа від 14.03.2017 № 529/14.17-30 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного у м.Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, подані документи для державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_2, видані на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у реєстрації відмовлено.(а.с. 8-9)

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа- Дніпровський районний у м. Кам'янське відділ державної реєстрації актіва цивільного стану Головного територіального упраівління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь Автономна Республіка Крим, матір'ю якої є - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянка України.

У свідоцтві про народження вказати прізвище дитини "ОСОБА_2".

Рішення може бути оскаржено в апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Лобарчук