РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Д'якович О.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що з 17.08.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька ОСОБА_5. Подружнє життя із відповідачем не склалось, і рішенням суду від 30.04.2014 року шлюб розірвано. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач ухилявся від утримання дитини, рішенням суду стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини. Разом з тим, відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, участі у вихованні дитини не приймає. В вересні 2016 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_4, який піклується про доньку як рідний батько. Оскільки відповідач на протязі тривалого часу не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та забезпеченню доньки, то це є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про день та час слухання справи в установленому законом порядку.

Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника, надав суду висновок органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2011 року по 30.04.2014 року. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року. 3 27.05.2014 року шлюб між ними розірвано.

Згідно з довідкою Дунаєвецької селищної ради від 15.12.2016 року неповнолітня ОСОБА_5 проживає разом із матір'ю ОСОБА_1

Заочним вішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.07.2015 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки Євангеліни у розмірі 100грн. щомісячно.

За даними довідки-розрахунку Першого міського відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького від 12.12.2016 року, ОСОБА_3 має заборгованість за аліментами за період із травня 2015 року по грудень 2016 року у розмірі 19000грн.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24.03.2017 року, враховуючи, що доказів винної поведінки відповідача, свідомого нехтування батьківськими обов'язками не має, позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітньої доньки недоцільно

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 батьківські обов'язки не виконує, не піклується про дитину та її здоров'я, не займається її вихованням, має заборгованість по сплаті аліментів.

В п. 15 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У зв'язку з викладеним суд критично оцінює заяву від імені ОСОБА_3 надіслану на адресу суду поштовим зв'язком, оскільки підпис відповідача на вказаній заяві ніким не засвідчено, а особисто в судове засідання відповідач не прибув.

Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.

Непередбачуваність позитивного результату у конкретній ситуації позбавляє змісту застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач, завідомо, навмисно ухилився від виконання батьківських обов'язків у відношенні своєї неповнолітньої дитини, проте суд вважає необхідним попередити батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 150, 157, 164-167, 180, 182,183, 191,193 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування Хмельницької міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків стосовно доньки ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: