Справа № 404/1374/16-ц
Номер провадження 2/404/184/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ КБ «Правекс-Банк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 10382,92 дол. США та судові витрати у розмірі 3702,03 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, проте подали до суду заяви про застосування строків позовної давності (а.с. 85-88). Також ОСОБА_1 подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в позові просить відмовити та застосувати строки позовної давності.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між ОСОБА_1 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» було укладено Кредитний договір № 4689-О43/08Р від 27.03.2008 р., за умовами якого Банк надав кредит в іноземній валюті для своєчасної оплати відповідачем вартості автомобіля, у розмірі 9989 дол. США, строком до 27.03.2015 р. зі сплатою 11,99 відсотків річних (а.с. 7-9).

За умовами Кредитного договору, Банк зобов'язався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов'язався здійснювати своєчасне погашення частини кредиту відповідно до Графіку (а.с. 12-13), що є невід'ємним Додатком до Кредитного договору, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором.

Також, умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредитів та по закінченні кінцевого терміну користування кредитними коштами заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитними договорами в повному обсязі не погашена.

Позичальник допустив порушення своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому згідно розрахунку заборгованості, станом на 17.06.2015 року, за позичальником обліковується заборгованість по кредиту в розмірі 7380,49 дол. США та заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3002,43 дол. США.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 4689-043/08Р від 27 березня 2008 року (а.с. 18), з усіма змінами та доповненнями до нього.

За умовами вказаного договору поруки, поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом (п. 1.1. договору поруки).

П. 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою зобов'язання позичальника, що може виникнути у майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та Кредитором змін та доповнень до Кредитного договору, або у випадку внесення змін до Кредитного договору та/або цього Договору Кредитором в односторонньому порядку.

Термін дії укладеного договору поруки - до 27 березня 2018 року, що визначено у п. 4.1. вищевказаного договору.

Згідно ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами договору поруки, що визначені у п. 2.1., у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель зобов'язується виконати за нього зобов'язання перед Банком на умовах, у порядку та у строки, встановлені Кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного договору, із змінами та доповненнями до нього.

Отже, в зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати кредиту, процентів за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, норми чинного законодавства України наділяють Банк, як Кредитора, правом вимагати від Поручителя виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Разом з тим, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно п. 4.1. Кредитного Договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі грошових коштів із каси банку після укладання Договору застави і надання позичальником Банку документа, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку.

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитними договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 9989 дол. США, про що свідчить заява на видачу готівки № 2 від 27.03.2008 року (а.с. 16) та квитанція про здійснення валютно-обмінної операції № 8 від 27.03.2008 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 119 дол. США щомісяця до «10» числа наступного місяця.

Згідно п. 4.5. Кредитного договору, відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також на момент припинення дії Договору, вказаного у п.1.2 даного Договору.

Платежі, відповідно до даного Договору, вважаються здійсненими у встановлений строк, якщо сума відповідного платежу в повному розмірі надійшла на рахунок банку у строки, зазначені в пп. 4.4, 4.5. даного договору (п. 4.6. кредитного договору).

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, сторони встановили конкретні строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору № 4689-О43/08Р від 27.03.2008 року передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 р. у справі № 6-2520цс15.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4689-О43/08Р від 27.03.2008 року вбачається, що останній платіж було здійснено 17.05.2010 року, після чого ніяких платежів здійснено не було.

Таким чином, враховуючи, що право у позивача на пред'явлення позову про стягнення заборгованості за вказаним кредитно-заставним договором виникло з 11.06.2010 року, тобто з моменту несплати відповідачем чергового платежу, однак з даним позовом банк звернувся до суду лише 24.02.2016 року, про що свідчить відмітка на поштовому конверті (а.с. 34), тому суд вважає що ПАТ КБ «Правекс-Банк» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, відповідно до умов договору поруки, термін дії укладеного договору визначено п. 4.1. та встановлено до 27 березня 2018 року.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобовязань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 р. у справі № 6-1599цс15.

Оскільки кредитор пропустив строк звернення до поручителя ОСОБА_2 за договором поруки № 4689-043/08Р від 27 березня 2008 року, таким чином у стягненні з поручителя слід відмовити.

За наведених вище обставин та врахувавши, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачами, суд вважає що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Судові витрати залишити по понесені позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда