Справа № 462/4880/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Залізничний районний суд міста Львові в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., Гули М.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцями на час відкриття спадщини та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 9.09.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів , що був уточнений, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_6. Після їх смерті відкрилась спадщина на належні кожному з них частини квартири АДРЕСА_1, які належали їм на праві спільної сумісної власності. Він посійно проживав зі своїми батьками на час їх смерті. Після смерті батьків були заведені спадкові справи. Після його звернення до нотаріуса , йому були надані нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про спадщину . Відповідачі - спадкоємці першої черги , син та донька померлих. Після смерті батька ОСОБА_5 спадщину прийняли 4 спадкоємця: він, матір, та відповідачі, кожен успадкував по 1/16 частки квартири. Після смерті матері ОСОБА_6 кожен успадкував по 5/48 часток квартири. Отже після смерті батьків він та відповідачі мають право по 1/6 частці спадкової квартири. Просить суд встановити факти, що він , ОСОБА_1, постійно проживав із спадкоємцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, зазначив, що він не має реєстрації місця постійного проживання у м.Львові . З вересня 2005 року проживав у спірній квартирі разом з батьками, але був фактично зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 разом з дружиною та донькою. Залізничним районним судом м.Львова 3 липня 2006 року за позовом дружини він був визнаний таким, що втратив право користування житлом за вищезазначеною адресою, після чого проживав постійно з батьками до 26.06.2016року, в червні 2016 року сталася аварія, його збила машина , він попав в лікарню, та дочка забрала до себе, дружина його померла. На теперішній час проживає з донькою та її родиною за адресою АДРЕСА_2, без реєстрації. До нотаріальної контори своєчасно не звернувся, вважав, що достатньо самого факту проживання. Просив позов задовольнити .

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що фактично в спірній квартирі проживала з родиною сестра ОСОБА_4 , квартиру АДРЕСА_2 отримали позивач та його дружина , там він був завжди зареєстрований, пози вач не проживав у спірній квартирі взагалі, речей його не було, він приходив та уходив, зловживав спиртними напоями, блукав по вулицях, на час смерті батьків його не було так саме, просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач не проживав у спірній квартирі, тільки приходив, а вона проживає постійно в спірній квартирі з 1984 року, займалася приватизацією. На час смерті батька проживала вона, мати, брат та двоє її малолітніх дітей. Її чоловік є інвалід 1 групи, зареєстрований у гуртожитку. Позивач сварився з батьком, зловживав спиртними напоями, його речей ніколи не було в квартирі. Спірна квартира складається з однієї кімнати, позивач проживав разом з дружиною в квартирі АДРЕСА_2, після смерті дружини в цій квартирі проживає донька з чоловіком та дитиною, просила у позові відмовити.

Суд, вислухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав.

Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що згідно до Свідоцтва про право власності на квартиру №22560-3 від 11 червня 2007 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 31,30 кв.м .

Згідно з свідоцтвом про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року, про що зроблений актовий запис 165 Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_4.

Як вбачається з свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років помер ОСОБА_5, про що зроблений актовий запис №156 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Як вбачається з свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 70 років померла ОСОБА_6, про що зроблений актовий запис №1048 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори від 6.09.2016 року за №695/02-14 відмовлено позивачу ОСОБА_1, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори від 6.09.2016 року за №696/02-14 відмовлено позивачу ОСОБА_1, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії паспорта позивача вбачається, що позивач має реєстрацію свого місця проживання за адресою АДРЕСА_2. На пропозицію суду витребувати відомості про його місце реєстрації з реєстраційних органів позивач та його представник відмовились. З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позивач зареєстрований за місцем свого проживання АДРЕСА_2. Посилання позивача та його представника на такий доказ, як витяг з рішення суду від 3 липня 2006 року про визнання позивача таким, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_2 суд не приймає до уваги, оскільки відсутні докази виконання такого рішення.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Таким чином , суд при вирішенні даного спору приймає до уваги наявність офіційної реєстрації місця проживання позивача на день смерті батьків - АДРЕСА_2.

Згідно до ст. 29 ЦК України та ст. ст. 3, 6, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свідчить, що постійним місцем проживання особи є зареєстроване з дотриманням установленого порядку реєстрації на території адміністративно-територіальної одиниці приміщення, зокрема квартира, у якій ця особа проживає понад 6 місяців протягом року.» Статтею 3 цього Закону передбачено: що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. За змістом вказаних норм права, постійним місцем проживання особи є місце, за яким зазначена особа зареєстрована у встановленому порядку.»

При вирішенні спору суд керується статтею 59 ЦПК України, якою встановлено правило про допустимість доказів, а саме: обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене суд не може взяти до уваги покази допитаних свідків на підтвердження вимог позивача про його проживання у спірній квартирі при наявності офіційної реєстрації в іншому місці та не бере до уваги складений комісією акт ЛКП «Левандівка» зі слів сусідів, підписи яких в акті відсутні.

Отже, суд вважає, що нотаріусом правомірне було винесено постанови про відмову позивачу у прийнятті спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6 у зв'язку з пропуском встановленого строку звернення з питання прийняття спадщини.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцями на час відкриття спадщини та визнання права власності підлягає відмові у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцями на час відкриття спадщини та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Н.М.Румілова

Копія вірна.

Суддя: Н.М.Румілова