Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2017 Справа №607/12084/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 21 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику у розмірі 24 173,00 грн. зі строком повернення 1 рік, тобто до 21 серпня 2016 року. В усній домовленості у вересні 2015 року було укладено також договір позики на суму 6500 грн. у звязку з тим, що ОСОБА_2О,, скоївши ДТП, не мав на той час можливості компенсувати ремонт машини. Тому на прохання ОСОБА_2 позивач заклав свої гроші з умовою подальшого повернення грошей після повернення основного боргу по написаній ним розписці. Станом на 30 квітня 2016 року було повернуто лише частину основного боргу на загальну суму 12 273,00 грн. На 15 жовтня 2016 року сума позики в розмірі 18400,00 грн. позивачу не повернута, а тому він просить стягнути її з відповідача, а також сплачений судовий збір.

Позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до розписки від 21 серпня 2015 року, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МВ 941495, виданий Тернопільським МВУМВС, позичив в ОСОБА_1 кошти в сумі 24173,00 грн. терміном на 1 рік, зобовязався віддати на протязі встановленого терміну рівними частинами. Розписка написана власноручно без будь-якого тиску, в чому ОСОБА_2 розписався.

В силу ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Частиною другою ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч.1 ст.625 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що станом на 30 квітня 2016 року було повернуто лише частину основного боргу на загальну суму 12 273,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, оскільки в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 11900 грн.

У задоволенні решти вимог, зокрема щодо стягнення 6500 грн. слід відмовити, оскільки позивачем нічим не доведено факт передачі у позику вказаних коштів.

В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.192, 533, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 110, 197, 212, 213, 214, 215, 223-226, 232-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 11900 (одинадцять тисяч девятсот) гривень заборгованості за договором позики грошей від 21 серпня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддяОСОБА_3