Номер провадження № 4-с/311/1/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

за участі секретаря Четвертак Л.М.

представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Супруна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа Василівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання дій державного виконавця неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в особі представника звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив наступне.

06.08.2016 р. на адресу ОСОБА_2 надійшла постанова державного виконавця Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (далі - Відділ) ОСОБА_3 від 26.07.2016 за виконавчим провадженням № 44044339 про накладення на нього штрафу у розмірі 170 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Скаржник вважає, що винесення державним виконавцем вказаної вище постанови є незаконним, виходячи з наступного.

На думку ОСОБА_2 судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист про його виселення, винесено з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки в рішення суду в порушення вимог житлового кодексу не зазначено постійне житлове приміщення, яке мало надатися ОСОБА_4О, якого вказаним рішенням суду виселено із квартири за адресою: м. Дніпрорудне, вул.. Леніна, 24/17; при винесенні рішення судом не враховано факт відступлення права вимоги за кредитним договором від 11.04.2007 № ZPDNGA00002225 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», як первісного кредитора та ЗАТ «Акцент-Банк», як нового кредитора. Крім того, в судовому засіданні представник скаржника зазначено, що в спірній постанові, незважаючи на вказівку про накладення стягнення на ОСОБА_4, зазначений ідентифікаційний номера та дата народження саме ОСОБА_2, тобто скаржника.

На підставі викладено, ОСОБА_2 просив визнати дії державного виконавця Супруна В.В. щодо винесення вищевказаної постанови про накладення на нього штрафу в розмірі 170 грн. неправомірними.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з вищевикладених підстав.

В судовому засіданні державний виконавець заперечував проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості та надав письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, оглянувши надані докази на підтвердження зазначених ними обставини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29.01.2014 р., яким задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з квартири за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.. Леніна, 17/24, 02.06.2014 Василівським районним судом було видано виконавчий лист. Датою народження боржника ОСОБА_4 у виконавчому листі зазначено 22.06.1975 р.

Згідно матеріалів виконавчого провадження 17.07.2014 р. постановою державного виконавця Відділу відкрито виконавче провадження та боржнику ОСОБА_4 надано строк для добровільного виконання рішення до 01.08.2014 р. (а.с. 70). Державним виконавцем в ході виконавчого провадження неодноразово направлялися ОСОБА_4 вимоги про зявлення за адресою за місцем фактичного виконання рішення суду (виселення), однак вказані вимоги залишалися без задоволення (а.с. 71-75). Актом державного виконавця від 25.07.2016 встановлено, що ОСОБА_4 з квартири за зазначеною вище адресою не виселився, в квартирі залишилися його речі. Постановою старшого державного виконавця Супруна В.В. від 26.07.2016 на ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 170 грн. відповідно до вимог ч.1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення певної процесуальної дії) за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення. Вказані обставини підтверджені відповідними процесуальними документами, які містяться в матеріалах виконавчого провадження та додані до матеріалів справи. Датою народження боржника зазначено 22.06.1975 р., ПІН НОМЕР_1 (а.с. 78).

Постановою державного виконавця Юрової А.А. від 08.09.2016 р. виконавче провадження закінчено у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 80).

Предметом скарги є законність дій державного виконавця при винесенні постанови про накладення штрафу на ОСОБА_4 у розмірі 170 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (частина 2); копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина 5).

Згідно матеріалів виконавчого провадження відомості про належне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2014 р. боржником ОСОБА_2 відсутні, що свідчить про порушення вищевказаних вимог закону та, як наслідок, до необізнаності боржника ОСОБА_4 про необхідність виселення з квартири та можливість добровільного виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» (тут і надалі за текстом - в редакції чинній на час вчинення певної процесуальної дії), у разі невиконання без поважних

причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином суд вважає винесення постанови державним виконавцем про накладення на боржника ОСОБА_4 штрафу в розмірі 170 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду винесено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, а вказані дії державного виконавця є неправомірними.

Крім того, заслуговують на увагу посилання представника на невірне зазначення в спірній постанові дати народження боржника ОСОБА_4 та його ідентифікаційного номеру, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи № 2/311/56/2013 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про виселення, до винесення судом рішення 29.01.2014 дані про дату народження та ідентифікаційний номер ОСОБА_4 відсутні. Виданий судом виконавчий лист, крім прізвища імені та по-батькові та адреси проживання, містить вказівку на дату народження боржника ОСОБА_4 22.06.1975 та зазначено, що інших відомостей немає. В заяві стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2014 р., яка міститься у матеріалах виконавчого провадження, ІПН боржника ОСОБА_4 зазначений НОМЕР_1. В подальшому в усіх процесуальних документах, винесених державним виконавцем, зазначалися вказані вище дата народження та ІПН, як належні боржнику ОСОБА_4 Проте згідно матеріалів скарги вказані персональні дані належать не боржнику ОСОБА_4, а скаржнику ОСОБА_2

Встановлені судом обставини свідчать про порушення прав скаржника ОСОБА_2, а тому суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання скаржника на незаконність самого судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, є необґрунтованим, оскільки вказане рішення набрало законної сили та відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України обовязкове для виконання.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа Василівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання дій державного виконавця неправомірними, задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 26.07.2016 р. про накладення штрафу на ОСОБА_4 за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення неправомірними.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6

Суддя С.П. Пушкарьова

Помічник судді О.М. Коваль