Справа № 750/3816/15-ц Провадження № 22-ц/795/714/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Супрун О. П. Доповідач - Скрипка А. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Шарапової О.Л.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:представника ОСОБА_5 - Кутукова С.О., представників третіх осіб - ОСОБА_7, адвоката Зюзька Ф.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулась з даним позовом до публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'', - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство ''Нива-В.Ш.'', про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що вона 08.02. 2014 року на прилюдних торгах придбала квартиру АДРЕСА_1 за 201 000 грн., як переможець торгів, 152 075 грн. 88 коп. з яких були перераховані на рахунок ПАТ ''УкрСиббанк''. 10.02.2014 року вона отримала у нотаріуса свідоцтво про право власності на вказане житло. Проте, на підставі рішення апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2014 року, яке набуло чинності, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, які відбулись 08.02.2014 року; визнано недійсним протокол від 08.02.2014 року № 2514010/1 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1; визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 10.02.2014 року № 6/13/14 - квартири АДРЕСА_1, затверджений виконуючим обов'язки начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції; визнано недійсним свідоцтво від 10.02.2014 року про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу і зареєстроване в реєстрі за №329. З посиланням на вказані обставини, а також на те, що грошові кошти позивача в сумі 152 075 грн. 88 коп. були отримані ПАТ ''УкрСиббанк'' за продану квартиру АДРЕСА_1, позивач просила суд стягнути з ПАТ ''УкрСиббанк'' на її користь 152 075 грн. 88 коп.; стягнути з відповідача на її користь 15 705 грн. 48 коп. відсотків за користування коштами за період з 09.09.2014 року по 14.04.2015 року включно; стягнути з ПАТ ''УкрСиббанк'' на її користь 2 724 грн. 87 коп. - 3% річних за вказаний період; стягнути з ПАТ ''УкрСиббанк'' на її користь 47 761 грн. 97 коп. інфляційних втрат за вказаний період; стягнути 5 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди та відшкодувати понесені нею судові витрати. У заяві про доповнення до позовної заяви від 25.05.2015 року представник позивача - адвокат Кутуков С.О. просив при вирішенні даного спору по суті застосувати також до спірних правовідносин, як ще одну підставу їх обґрунтування, положення статей: 536, 1212-1214 ЦК України (а.с.28,том 1).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.08.2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого нею позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи. ОСОБА_5 не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що ПАТ "УкрСиббанк" є неналежним відповідачем по справі, оскільки саме ПАТ "УкрСиббанк" в силу статті 591 ЦК України, статті 47 Закону України ''Про іпотеку'' є вигодонабувачем від реалізації забезпеченого іпотекою майна - трикімнатної квартири АДРЕСА_1, при цьому банк отримує кошти від реалізації вказаного майна в якості погашення заборгованості. ОСОБА_5 вказує на те, суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не взяв до уваги заяви її представника, яка була подана 25.05.2015 року у судовому засіданні до початку розгляду справи про доповнення підстав заявленого позову, в якій було зазначено, що згідно статей 1212-1214 ЦК України, кошти, отримані банком, втратили правову підставу їх отримання, у зв'язку із визнанням недійсними прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки. Доводи апеляційної скарги зазначають, що всупереч статтям: 1,10,27,31,33 ЦПК України, судом першої інстанції їй не було роз'яснено право щодо можливості залучення приватного підприємства ''НИВА-В.Ш.'' в якості відповідача, співвідповідача. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції при розгляді даної справи по суті не надав відповідної правової оцінки листу Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 02.02.2015 року №04-11/116, відповідно до якого частина коштів, сплачених позивачем за придбання вищевказаного майна, в сумі 152 075 грн. 88 коп., була перерахована на рахунок ПАТ ''УкрСиббанк''. ОСОБА_5 зазначає, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції невірно застосував положення статей: 215,216,650,655,656 ЦК України, та без відповідного обґрунтування не застосував при вирішенні вимог заявленого позову статті 1212-1214 ЦК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції необгрунтовано при вирішенні даного спору по суті взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року (а.с.244-246,том 1), скасовано рішення апеляційного суду Чернігівської області від 06.10.2015 року, яким було скасовано рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.08.2015 року, і позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. А саме, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.10.2015 року було стягнуто з ПАТ ''УкрСиббанк'' на користь ОСОБА_5 148 856 грн. 88 коп. в рахунок повернення коштів за придбання квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів від 08.02.2014 року; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Отже, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року (а.с.244-246,том 1), скасовано рішення апеляційного суду Чернігівської області від 06.10.2015 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.4 статті 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

В судове засідання апеляційного суду позивач, представник відповідача, третя особа ОСОБА_9, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи ( а.с.31, том 2), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 11.08.2015 року необхідно змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.08.2015 року підлягає залишенню без змін.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 08.09.2014 року, яке набуло чинності (а.с.6-8,том 1), було визнано недійсними: - прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, які відбулися 08.02.2014 року; - протокол № 2514010/1 від 08.02.2014 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1; - акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 6/13/14 від 10.02.2014 року, а саме квартири АДРЕСА_1, затверджений виконуючим обов'язки начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, а також визнано недійсним свідоцтво від 10.02. 2014 року про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, яке зареєстровано в реєстрі за № 329.

Як вбачається з листа головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 02.02.2015 року №04-11/116 (а.с.9, том 1), грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 148 856 грн. 88 коп. за придбання на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1, були перераховані на користь ПАТ ''УкрСиббанк'' на р/р № 0113, за платіжним дорученням № 474 від 14.02. 2014 року.

06.02.2015 року ОСОБА_5 звернулась до ПАТ ''УкрСиббанк'' із письмовою заявою про повернення коштів, сплачених за придбання майна на прилюдних торгах, які визнані недійсними (а.с.10, том 1).

Як встановлено в ході судового розгляду даної справи, відповідач в добровільному порядку грошові кошти позивачу не повернув.

Виходячи з правового аналізу процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Приймаючи до уваги, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, як регламентовано ч.1 статті 215 ЦК України.

Відповідно до змісту ч.1 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За даних обставин, сторонами справи про застосування правових наслідків недійсності правочину мають бути сторони відповідного правочину.

Приймаючи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк'' про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів, не можуть бути підставою для задоволення вимог заявленого ОСОБА_5 позову. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ ''УкрСиббанк'' не є стороною правочину - продажу майна на прилюдних торгах. Крім того, ПАТ ''УкрСиббанк'' надходили кошти в межах виконавчого провадження, як кошти, стягнуті із боржника за рішенням суду. Надходження коштів в межах виконавчого провадження на виконання рішення суду від органу державної виконавчої служби є достатньою та належною правовою підставою, що виключає можливість застосування положень статті 1212 ЦК України у зазначених правовідносинах.

За даних обставин твердження апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано не задоволено вимоги заявленого позову також і з підстав посилання позивача на статті 1212-1214 ЦК України, не можуть бути підставами для задоволення позовних вимог. Оскільки вказані твердження апеляційної скарги не узгоджуються з приписами вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Разом з тим, перевіряючи законність та обґрунтованість висновків рішення суду першої інстанції по суті вимог заявленого позову, у відповідності до приписів статті 303 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 11.08.2015 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги, заявлені позивачем до ПАТ''УкрСиббанк'', задоволенню не підлягають, оскільки організатором прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна було приватне підприємство ''НИВА-В.Ш.'', при цьому, як вказав суд першої інстанції, приватне підприємство ''НИВА-В.Ш.'' зазначено позивачем у позовні заяві у статусі третьої особи, а отже, вимог до даного підприємства ОСОБА_5 не пред'являє. Також суд першої інстанції вказав у оскаржуваному рішенні, що позивач та її представник в ході судового розгляду даної справи не зверталися до суду з клопотанням про залучення до участі у справі спеціалізованої організації, як співвідповідача, а суд, в силу наданих ЦПК України повноважень позбавлений можливості з власної ініціативи залучити приватне підприємство ''НИВА-В.Ш.'' до участі у розгляді справи в якості співвідповідача. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не був стороною правочину - прилюдних торгів, тому правовідносини між ним та позивачем не виникали.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вимоги заявленого позову не підлягають задоволенню ще й з тих підстав, що позивач не заявив вимоги до приватного підприємства ''НИВА-В.Ш.'' та через відсутність з боку позивача клопотання про залучення приватного підприємства ''НИВА-В.Ш.'' до участі у розгляді справи в якості співвідповідача. За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 11.08.2015 року необхідно змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину,стягнення коштів. Тобто, необхідно вважати підставою відмови у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_5 позову саме ту обставину, що відповідач ПАТ ''УкрСиббанк'' не був стороною правочину - прилюдних торгів, тому правовідносини між ним та позивачем не виникали. При цьому апеляційний суд виходить з правового аналізу приписів ч.1 статті 215, ч. 1 статті 216 ЦК України, та відповідно, приходить до висновку, що сторонами справи про застосування правових наслідків недійсності правочину мають бути сторони відповідного правочину.

Приймаючи до уваги наведене, висновок суду першої інстанції відносно того, що даний позов мав бути заявлений позивачем до організатора прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна-приватного підприємства ''НИВА - В.Ш.'', не узгоджується з приписами норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приймаючи до уваги та виходячи з правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним у постанові від 18.11.2015 року у справі за №6-1884цс15, обов'язковість якої регламентована приписами статті 360/7 ЦПК України, вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією. У випадку, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Як вбачається з договору №2514010 від 13.01.2014 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), укладеному між Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та філією 25 приватного підприємства ''НИВА-В.Ш.''(організатор прилюдних торгів), зокрема, п.1.2. вказаного договору (а.с.40-42,том 2), за цим договором Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції передає організатору нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а організатор надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України ''Про виконавче провадження'', Законом України ''Про іпотеку'', іншими законами України. За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку організатором прилюдних торгів з реалізації арештованого державним виконавцем нерухомого майна було приватне підприємство ''НИВА-В.Ш.'', а продавцем вказаного нерухомого майна був Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що сторонами справи про застосування правових наслідків недійсності правочину мають бути сторони відповідного правочину. І оскільки ПАТ ''УкрСиббанк'' не є стороною правочину- продажу майна на прилюдних торгах, то позовні вимоги ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів, задоволенню не підлягають.

За даних обставин доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову, невірно застосувавши при цьому положення статей: 215, 216, 650, 655, 656 ЦК України та фактично звільнивши ПАТ ''УкрСиббанк'' від зобов'язань за отриманими від позивача коштами на підставі результатів проведених прилюдних торгів, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 Вказані доводи апеляційної скарги спростовуються фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.08.2015 року, - зміні в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів.

Керуючись статтею 215 ЦК України, статтями: 303, 304, 307; п.4 ч.1 статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 серпня 2015 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", - треті особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_9, приватне підприємство "НИВА-В.Ш.", про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: