Справа № 639/6204/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого Жовтневим районним судом м. Харкова 5 квітня 2017 року по цивільній справі № 639/6204/16-ц, 2/639/248/17 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за користування майном, що є предметом оренди, за час прострочення, суд

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 квітня 2017 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 борг за користування майном, що є предметом оренди, за час прострочення у сумі 131 760 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 317,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 борг за користування майном, що є предметом оренди, за час прострочення у сумі 118 524,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 185, 24 грн.

20 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду від 5 квітня 2017 року, посилаючись на те, що зазначене заочне рішення було проголошене за його відсутності, чим були порушені його права. Його неявка у судове засідання була викликана тим, що він хворів, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста. Рішення було прийнято без можливості наданого йому права захищати свої права та відстоювати свої інтереси в предметі спору, а також довести факти та аргументи, які свідчать про його невинність та відсутності будь яких фінансових зобовязань перед ОСОБА_2 Згідно договору оренди № 570 від 17.10.2012 року, в якому вказаний строк оренди з 17.10.2012 року по 28.10.2012 року, вбачається, що строк позовної давності згідно договору сплив 28.10.2015 року, а звернення ОСОБА_2 відбулося 11.08.2016 року, тобто, через 288 днів після закінчення строку позовної давності. Усе орендоване майно було повернуто ОСОБА_2 у повному обсязі, у належному стані та в зазначений у договорі строк, а саме 28.10.2012 року. Також ОСОБА_2 вже було відмовлено у задоволенні її позову заочним рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.02.2015 року. Однак рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2015 року стягнуто з нього на її користь борг у сумі 6 480,00 грн. та судовий збір у сумі 64,80 грн. Про вказане рішення Апеляційного суду Харківської області йому стало відомо у січня 2017 року з матеріалів справи. Також з матеріалів справи вбачається, що представником позивача вже було отримано виконавчий лист. Тобто рішення по зазначеній справі вже було прийнято, тому повторне рішення по тій самій справі неможливе. Заявник звернув увагу на той факт, що позивач зробила додаткові записи та редагування у договорі після закінчення строку дії договору та перед подачею цих документів до суду, що являє собою підробку документів, що підтверджується копіями договорів обох сторін, які знаходяться у матеріалах справи. Також, важливим є той факт, що договір № 570 від 17.10.2012 року заповнений з грубою математичною помилкою, яка і стала причиною попередніх суперечок між сторонами на момент повернення предмету оренди 28.10.2012 року. А саме в договорі вказане наступне: 175 кв.м. * 2 = 450 кв.м. (насправді 350 кв.м.) Помноживши 450*0,6 (60 коп. на добу) * 12 днів, насправді виходить сума, яка вказана у договорі 3 240,00 грн. У договорі вказаний розмір орендних платежів у сумі 3 240,00 грн. за 12 днів оренди. Але насправді, орендуємо площа склала 350 кв.м., із чого витікає реальна вартість оренди обладнання: 350 кв.м. * 0,6 * 12 днів = 2 520,00 грн. Також заявник зазначив, що відмовившись платити по фіктивному договору оренди та оплативши вартість згідно своїх коректних розрахунків, віддавши усі матеріальні цінності, які були предметом договору, він не отримав акту повернення майна від орендодавця. Усі матеріальні цінності, які є предметом договору № 570 від 17.10.2012 року повернуті у повному обсязі 28.10.2012 року. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 квітня 2017 року було отримано ним 11.04.2017 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ОСОБА_1, ОСОБА_4 надав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутністю.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляд у справи.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомила.

У відповідності до ч.1 ст. 231 ЦПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності осіб що не зявилися, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом було встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 квітня 2017 року позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за користування майном, що є предметом оренди, за час прострочення задоволено.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що розгляд справи за позовом ОСОБА_5 було призначен на 5 квітня 2017 року.

Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 28 березня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомлений про день та час слухання справи на 5 квітня 2017 року о 10-30 год., що підтверджується підписом від 25 березня 2017 року. (а.с. 74).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час та місце наступного судового засідання може бути повідомлено під розписку.

Таким чином, про дату, час та місце судового засідання 5 квітня 2017 року відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надав, у звязку з чим суд вирішив розглянути справу за його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

В тексті заяви про перегляд заочного рішення вказано, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача по справі та судом не було повно зясовано усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 232 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Але, в порушення вказаних вимог закону, заявник не надав суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення та не підтвердив поважності неявки у судове засідання 05.04.2017 року .

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Суд розяснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74, 77, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого Жовтневим районним судом м. Харкова 5 квітня 2017 року по цивільній справі № 639/6204/16-ц, 2/639/248/17 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за користування майном, що є предметом оренди, за час прострочення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя І.В. Іванова