АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Герман Я.І.

за участю: представника ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», приватного підприємства «Калина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток в спільному сумісному майні подружжя, визнання недійсним договору застави та іпотечного договору, визнання недійсним Договору про передачу прав за договором застави та за іпотечним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 червня 2015 року -

встановила:

В лютому 2013 році ОСОБА_2 звернулась в суд із зазначеним позовом. Посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19.07.1998 року по березень 2009 року.

За час перебування в шлюбі, а саме 26 листопада 2007 року відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4 частку у статутному капіталі ПП «Калина» у розмірі 100 відсотків. Розмір статутного капіталу ПП «Калина» становив 76 147,51 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу корпоративних прав продаж частки вчинено за 500000 грн. Дані кошти були спільним майном подружжя. Придбавши корпоративні права у ПП «Калина» відповідач ОСОБА_2 став засновником підприємства.

ПП «Калина» на праві власності належать нежилі будівлі по вул. М.Тореза, 192 «Є», в м.Чернівці, що складаються з будівлі літ.А загальною площею 1202,60 кв.м., будівлі пункту прийому склотари літ. Б, вбиральні літ. В, літ. Г та літ.Е.

Справа №726/274/13 Провадження №22ц/794/302/17 Головуючий у 1 інстанції: Тріска А.І.

Категорія: 48 Доповідач: Височанська Н.К.

Вважає, що приватне підприємство, придбане одним із подружжя є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того вказувала, що 26 грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Сведбанк Інвест» було укладено договір застави № 64/12-ф/ЗМ-1, згідно якого він з метою забезпечення кредитних зобовязань, що випливають із кредитного договору від 26.12.2007 року № 64/12-ф, укладеного між вищевказаним банком та ОСОБА_2, ТОВ «Карол-ЛТД», ТОВ «Континент-2005» передав у заставу належну йому частку у статутному фонді ПП «Калина» у розмірі 100 відсотків.

26 грудня 2007 року між ПП «Калина» та ЗАТ «Сведбанк Інвест» було укладено договір іпотеки № 64/12-ф/ІП-1, згідно якого для забезпечення кредитних зобовязань, що випливають із вищевказаного кредитного договору, передав в іпотеку банку нежилі будівлі за адресою: м. Чернівці, вул.М.Тореза, 192«Є».

Укладення вищезазначених договорів застави та іпотеки відбулося без її відома та без її згоди, чим було порушено право власності на майно, що було предметом застави та іпотеки.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати частку у статутному капіталі ПП «Калина» у розмірі 100 відсотків та нежилі будівлі за адресою: ОСОБА_5,192 «Є» спільною сумісною власністю подружжя її та ОСОБА_6; визнати за нею право власності на частку у статутному капіталі ПП «Калина» у розмірі 50%; визнати за нею право власності на ? частку нежилих будівель, що розташовані по вул.М.Тореза,192 Е та складаються з будівлі літ.А загальною площею 1202,60 кв.м., будівлі пункту прийому склотари літ. Б, вбиральні літ. В, літ. Г та літ.Е.; визнати недійсними договір застави № 64/12-ф/ЗМ-1 від 26 грудня 2007 року та договір іпотеки № 64/12-ф/ІП-1укладений 26 грудня 2007 року, визнати недійсним Договір про передачу прав за договором застави від 28.11.2012 року та Договір про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, що укладені між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», виключити з Державного реєстру іпотеки запис за № 6325834; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 289484 на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 6325732 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження № 289442 на обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1.

Заочним рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 червня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення суду ТОВ «Кредитні ініціативи»подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що статутний фонд підприємства та майно підприємства є спільною сумісною власністю подружжя. Вважає, що з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу підприємства вони втрачають ознаки об»єкта спільної сумісної власності подружжя і стають власністю самого підприємства. Інший з подружжя має право на компенсацію вартості частини коштів або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1998 року по 20 березня 2009 року.

Під час шлюбу, 26 листопада 2007 року, відповідач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_4 за 500000 грн. частку у статутному капіталі ПП «Калина» у розмірі 100 відсотків.

На час укладення договору купівлі-продажу розмір статутного капіталу ПП «Калина» становив 76147,51 грн. та був сформований за рахунок нежилих будівель, розташованих по вул. М.Тореза, 192 «Є», в м.Чернівці, що складаються з будівлі літ.А загальною площею 1202,60 кв.м., будівлі пункту прийому склотари літ. Б, вбиральні літ. В, літ. Г та літ.Е.

26 грудня 2007 року ЗАТ «Сведбанк Інвест» і відповідач ОСОБА_2, ТОВ «Карол-ЛТД», ТОВ «Континент-2005» уклали кредитний договір №64/12-Ф, згідно з яким Банк надав Позичальникам кредитний ліміт в розмірі 930 000 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобовязання за зазначеним кредитним договором в цей самий день, 26 грудня 2007 року, ЗАТ «Сведбанк Інвест» і відповідач ОСОБА_2 уклали договір застави, предметом якої є частка у статутному фонді ПП «Калина» у розмірі 100 відсотків статутного фонду.

В цей же день, між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та ПП «Калина» був укладений договір іпотеки, предметом якого є нежитлові будівлі, розташовані по вул.М.Тореза, 192Є в м.Чернівці.

ЗАТ «Сведбанк Інвест» в подальшому змінив назву на ПАТ «Сведбанк», а останній 28 листопада 2012 року за договором факторингу №15 відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і по кредитному договору №64/12-ф від 26.12.2007 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ПП «Калина» було придбано за рахунок спільних коштів подружжя, а тому є спільним майном подружжя. Позивачка ОСОБА_2 не давала письмової згоди на внесення сімейних коштів відповідачем ОСОБА_2 до статутного капіталу ПП «Калина» та на передачу цього майна в заставу та іпотеку, а тому договори застави та іпотеки є недійсними з підстав, передбачених ст.ст.57, 60, 65 СК України.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Встановлено, що ПП «Калина» є юридичною особою, статут якого зареєстровано виконавчим комітетом Ліцензійно-реєстраційної палати Чернівецької міської ради 11 грудня 2006 року, із змінами від 27 листопада 2007 року. Засновником товариства є відповідач ОСОБА_2, розмір внеску якого до статутного фонду товариства становить 76147,51 грн.

Відповідно до п.1.1 Статуту ПП «Калина» приватне підприємство створено на основі приватної власності фізичної особи ОСОБА_2

Виходячи із змісту ч.ч.2, 3 ст.61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім»ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів.

Таким чином, з моменту внесення грошових коштів до статутного капіталу господарського товариства вони є власністю самого товариства, зазначені спільні кошти (майно) подружжя втрачають ознаки об»єкта права спільної сумісної власності подружжя.

У іншого з подружжя у такому випадку може виникати лише право на компенсацію вартості частини коштів, при цьому лише в тому разі, коли спільні кошти, всупереч ст.65 СК України, використані одним із подружжя саме для внесення вкладу до статутного капіталу.

Отже, у разі передання подружжям свого майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них у заснуванні господарського товариства, це майно належить зазначеному товариству на праві власності, подружжя набуває відповідне майнове право, яке реалізується одним із подружжя (засновником) шляхом участі в управлінні товариством, а друге подружжя набуває право вимоги виплати йому певних сум разі поділу майна подружжям.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції наведених вимог закону не врахував, не звернув уваги, що ПП «Калина» є юридичною особою, діяльність якої здійснюється з урахуванням відповідних положень ГК України та статуту підприємства.

Реалізація майнових прав підприємства здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законодавчими актами України (ч. 4 ст. 66 ГК України).

Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

А тому при укладенні договору застави та договору іпотеки права позивача порушені не були.

Оскільки неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи, то рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 114,71 грн. та за поданя апеляційної скарги в розмірі 3658,67 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Заочне рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 червня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», приватного підприємства «Калина», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток в спільному сумісному майні подружжя, визнання недійсним договору застави та іпотечного договору, визнання недійсним Договору про передачу прав за договором застави та за іпотечним договором, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судові витрати в розмірі 3773,38 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис ОСОБА_7

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_9

З оригіналом згідно: