Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/1983/17 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/778/2045/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності її матері ОСОБА_3, яка померла 24 листопада 2012р., правовстановлю- ючого документу - договору від 16 жовтня 1978 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення суддею норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити матеріали за її заявою про встановлення юридичному факту до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя зазначила, що, оскільки на час звернення до суду особа, належність якій правовстановлюючого документу просить встановити заявниця, померла, то її правоздатність відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилась, тому законодавством України не передбачено встановлення факту щодо такої особи.

Проте погодитись з цим висновком суду повністю колегія не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.»ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, вона є спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. матері ОСОБА_3, але не може оформити спадщину через помилку у прізвищі матері у нотаріально посвідченому договорі купівлі-продажу будинку від 16 жовтня 1978р., яку зазначено ОСОБА_4 Тому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт приналежності ОСОБА_3 цього договору, додавши до заяви копії документів на підтвердження правильного написання прізвища матері, зокрема, копію її паспорта.

Дійсно, згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Але заявниця звернулась до суду не від імені померлої, а від свого імені щодо встановлення факту, який матиме значення для неї як спадкоємиці, а не для її померлої матері.

При цьому, іншого способу вирішити це питання у заявниці не мається, оскільки помилку у написанні прізвища матері допущено у нотаріально посвідченому договорі 1978р., тому іншим чином виправити її неможливо.

Крім того, за чинним законодавством не може бути визнано будь-яке право за померлою особою, зокрема, право власності на майно, якщо воно не було оформлено за спадкодавцем за життя.

В даному ж випадку, наведені положення статті 256 ЦК України не містять заборони щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій особі, якщо це необхідно спадкодавцю для оформлення спадщини та не існує іншого способу усунути вказану помилку у документі.

Зважаючи на викладене, колегія у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦУПК України скасовує оскаржувану ухвалу та повертає матеріали за заявою ОСОБА_2 до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 рокускасувати. Матеріали за заявою ОСОБА_2 повернути до суду першої інстанції на новий розгляд питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: