Справа № 535/364/17
Провадження № 2/535/233/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого-судді - Мальцева С.О.,

з секретарем судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у смт. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 зареєстрований 31 травня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 513, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, вона не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, живе своїм життям та в подальшому не бажає продовжувати відносини з відповідачем, примирення є неможливим.

У попереднє судове засідання позивач не з'явився, надав через канцелярію Котелевського районного суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги повністю.

У попереднє судове засідання відповідачка не з'явилася, надала через канцелярію Котелевського районного суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги повністю та просила не надавати строк на примирення при цьому зазначила щоб залишити шлюбне прізвище «Мороховець».

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Розглядом справи установлено, що 31 травня 2014 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції про що зроблено актовий запис № 513. Дітей в даному шлюбі у них немає. Їхній шлюб фактично розпався, вони проживають окремо. Збереження даного шлюбу суперечить його інтересам.

28.04.2017 року позивач звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу.

Отже, із встановлених обставин судом вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання.

Так, згідно з частиною першою статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України).

Одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на саме подружжя при наявності на це обопільного категоричного заперечення.

Відтак, суд дійшов висновку, що сім'я сторін фактично розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати.

Щодо порушення питання сторонами з приводу зміни прізвища, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

Частиною 6 зазначеної статті встановлено, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України № 1064 від 22 серпня 2007 року «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян», внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно п.п.5-1 п.7 зазначеної Постанови у разі розірвання шлюбу судом до Реєстру вносяться відомості із зазначенням повного найменування суду, яким постановлено рішення, його дати та номера; прізвища, імені, по батькові осіб, які розірвали шлюб; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що реєстрував шлюб, який розірвано, номера актового запису та дати державної реєстрації шлюбу; прізвища, імені та по батькові особи, що внесла відомості, та її посади.

А тому суд зазначає, що вказане питання повинно вирішуватися відповідно за вище вказаних вимог Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану».

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та у відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130,174,197,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовільнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 31 травня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом № 513 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище «Мороховець».

Стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4