Справа № 180/237/17
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Нанічкіної Н.М.
з секретарем Ганоченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 2013 року вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 21 серпня 2014 року у них народився син ОСОБА_3. З серпня 2014 року вони перестали проживати разом з відповідачем, син проживає з нею в м.Марганці, а відповідач у м.Дніпропетровську. ОСОБА_2 в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча працює по найму, отримує достойну заробітну плату, у звязку з чим має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.
Позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.
З урахуванням положень статті 224 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4).
Дитина знаходиться на утриманні матері.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.
Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.
За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобовязання щодо утримання.
Як зазначає позивач у своєму позові, відповідач працює по найму, отримує достойну заробітну плату. Дану обставину відповідачем не спростовано.
Відомостей про те, чи є у відповідача на утриманні інші діти, непрацездатні особи, про наявність інших обставин, що можуть вплинути на розмір аліментів, суду не надано.
Виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 15 лютого 2017 року дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів.
Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.
На підставі статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226, 292, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити у повному обсязі.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2017 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна