Справа №266/1628/17
Провадження№ 2/266/651/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Дяченко Д.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсною з моменту оформлення та реєстрації довіреності за реєстровим номером №3162 від 04.12.2003 року,

В С Т А Н О В И В :

28.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати недійсними з моменту оформлення та реєстрації довіреність за реєстровим номером №3162 від 04.12.2003 року.

Ознайомившись із заявою, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладанням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав.

Дана позовна заява зареєстрована в суді 28.04.2017 року.

Однак раніше ОСОБА_4, як і ОСОБА_1, неодноразово звертались до Приморського районного суду міста Маріуполя із позовами з тими же самими позовними вимогами.

Так, 02.11.2005 року ОСОБА_1 зверталась до цього ж суду із позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року, №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації. Свої вимоги мотивувала тим, що у вересні 2002 року вона знаходилась за межами України, а тому довіреність 04.09.2002 року не підписувала, нікого не уповноважувала оформлювати довіреність і не схвалювала посвідчення довіреностей та угод, які укладались ОСОБА_4 (матеріали цивільної справи №2-44911 (2-28/12).

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 02.10.2012 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року, №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації. Ухвалою цього ж суду від 19.10.2012 року виправлена описка дата ухвалення рішення зазначена 03.10.2012 року замість 02.10.2012 року.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 грудня 2012 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.10.2012 року залишено без зміни.

12.03.2013 року ОСОБА_1 знову зверталась до Приморського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 та приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року, №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації, посилаючись на те, що на час оформлення довіреності її не було на території України і в неї є нові докази, які не були досліджені судом раніше. (справа №266105913-ц)

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 10.12.2013 року провадження по даній цивільній справі закрите на підставі п.2 ст.205 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2014 року ухвалу суду першої інстанції від 10 грудня 2013 року залишено без змін.

03.02.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до ОСОБА_1 треті особи ОСОБА_5 та приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року, №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації, посилаючись на те, що згідно експертизи довіреність № 6588 від 04.09.2002 року підписана не ОСОБА_1, відповідно і довіреність № 3162 від 04.12.2003 року є недійсною. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.02.2014 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5 та приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року, №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 березня 2014 року ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.02.2014 року залишено без змін. (справа №266/383-14ц)

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набранням рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Таким чином, з 2005 року по 2014 рік судом неодноразово розглядались цивільні позови, в яких сторонами були ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та приватний нотаріус ОСОБА_3 та предметом позову було визнання довіреностей №6588 від 04.09.2002 року та №3162 від 04.12.2003 року недійсними з часу оформлення та реєстрації.

В даний час спір фактично продовжує існувати між тими ж сторонами, предмет позову та його підстави є тими ж самими, а можливість доведення позовних вимог та надання доказів в їх обґрунтування чинним законодавством обмежена часом розгляду спору, тобто до моменту вирішення його судом по суті.

Отже, в сенсі наведених норм, зважаючи на наявність судового рішення, яке набрало чинності, постановленого у спорі між тими самими сторонами, з тих самих підстав, про той самий предмет спору, у відкритті провадження за даним позовом суд відмовляє на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.122, 209 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсною з моменту оформлення та реєстрації довіреності за реєстровим номером №3162 від 04.12.2003 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д`яченко Д. О.