Справа № 127/7094/17
Провадження № 2/127/3086/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2017 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 900 доларів США на строк до 01.04.2017 року.

На підтвердження укладення вказаного договору позики, 16.01.2017 року відповідачем було видано розписку, з якої вбачається, що він взяв у позивача грошові кошти в сумі 900 доларів США та зобовязався повернути їх у повному обсязі до 01.04.20147 року.

Станом на 03.04.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 900 доларів США.

Оскільки у договорі позики укладеного між позивачем та відповідачем відсутнє посилання на те, що позика безпроцентна, позивач вважає, за необхідне просити суд стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами, що становить 26,92 доларів США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2017 року 727,38 гривень.

Просив суд стягнути з відповідача суму позики в розмірі 900 доларів США, що еквівалентно курсу НБ України станом на 03.04.2017 року в розмірі 24 318,00 грн. та відсотки за користування грошовими коштами в розмір 727,38 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд її задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що дані кошти не отримував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

16.01.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 900 доларів США на строк до 01.04.2017 року.

На підтвердження укладення вказаного договору позики, 16.01.2017 року ОСОБА_2 було видано розписку, з якої вбачається, що він взяв у позивача ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 900 доларів США та зобовязався повернути їх у повному обсязі до 01.04.20147 року (а.с.4).

На день звернення позивача з даним позовом відповідач кошти не повернув, в даний час добровільно повертати гроші не бажає.

Встановленим фактам відповідають зобовязальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч.2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В установлений строк відповідач ОСОБА_2 не виконав своє зобовязання, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. « Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред»явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення суду.

За викладених обставин, стягненню підлягає сума 900 доларів США, що еквівалентна з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2017 року (1долар США /27,02 грн.) становить 24 318,00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір облікової ставки НБУ за період заборгованості з 16.01.2017 року по03.04.2017 року встановлено 14,00 %, що становить 26,92 доларів США, що еквівалентно з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 03.04.2017 року 727,38 гривень.

Аналогічна правова позиція міститься в справі Верховного суду України від 02.09.2015 року № 6-369цс15 згідно якої у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Суд критично оцінює заперечення відповідача, оскільки вони суперечать вимогам ст.ст. 10,11 ЦПК України та останнім не були спростовані під час судового слідства.

Крім того в силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 553, 1046 -1050 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 209, 212, 214, 215, ЦПК, України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 25 045(двадцять пят тисяч сорок пять) грн.. 38 коп., а також судові витрати в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: