Справа № 463/1355/16-ц
Провадження № 2/463/219/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Дзундзи О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № BL 1799 від 25.01.2008р. в розмірі 2 845,45 швейцарських франків.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.01.2008р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № BL 1799, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 12 000 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитними коштами 16 % річних та 24 % річних за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк. Банком виконано зобов'язання за кредитним договором та надано відповідачу грошові кошти, обумовлені договором, однак останньою неналежним чином виконується обов'язок по його поверненню. Станом на 11.01.2016р. заборгованість за кредитним договором становить 2 845,45 швейцарських франків, з яких 85,35 шв. франків - прострочена заборгованість по кредиту, 2 746,79 шв. франків - сума дострокового стягнення, 13.16 шв. франків - відсотки, 0,15 шв. франків - підвищені відсотки. Дану суму боргу просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 пред'явила зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з останнього суми коштів, що в еквіваленті до національної валюти становитиме 295,77 швейцарських франків.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що за умовами укладеного між сторонами договору, відсоткова ставка за користування кредитними коштами сторонами узгоджена на рівні 16 % річних. Натомість, з 26.08.2008р. банк розраховує відсотки, що належать до сплати виходячи із відсоткової ставки 18,5 % річних. За умовами договору, у випадку підняття процентної ставки банк був зобов'язаний повідомити про це позичальника протягом 45 календарних днів, однак такого обов'язку відповідач не виконав, внаслідок чого відповідно до чинного законодавства будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Внаслідок належного виконання зобов'язань за кредитним договором, її зобов'язання припинились 01.07.2016р. Внаслідок неправомірних вимог банку, після цієї дати сплатила в рахунок погашення заборгованості за кредитом 295,77 швейцарських франків, і тому, таку суму просить стягнути з відповідача в примусовому порядку в еквіваленті до національної валюти на момент стягнення.

В судовому засіданні представник позивача згідно належної довіреності 26.09.2016р. вимоги первісного позову не підтримала у зв'язку з виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором під час розгляду справи. Одночасно, через відсутність відповідних повноважень заяву про відмову від позову або залишення його без розгляду не подала. Просить розглянути такий по суті та стягнути з відповідача судовий збір за пред'явлення згаданого позову. Проти обґрунтованості зустрічного позову заперечила, оскільки позичальник був належним чином повідомлений про зміну відсоткової ставки, про що останній 10.07.2008р. направлялось відповідне повідомлення і внаслідок чого банк з 26.08.2008р. правомірно проводив нарахування відсотків за ставкою 18,5 % річних. Тому, в задоволенні такого позову просить відмовити.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 23.02.2015р. ОСОБА_2 в судовому засіданні проти обґрунтованості первісного позову заперечив, оскільки у зв'язку з належним виконанням позичальником своїх зобов'язань, у банку не було права на пред'явлення позову про дострокове стягнення заборгованості. Крім того, банк неправомірно проводив нарахування належних до сплати відсотків за ставкою 18,5 % річних, оскільки про зміну відсоткової ставки позичальник належним чином не була повідомлена. Повідомлення, що долучено представником банку до матеріалів справи вважає неналежним доказом, оскільки воно не містить підпису автора та печатки юридичної особи. Також, відсутні відомості про те, хто надіслав це повідомлення. Тому, в задоволенні первісного позову просить відмовити, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиненні у зв'язку з його належним виконання. Зустрічний позов підтримав з підстав, викладених в ньому та крім цього зазначив, що за розрахунком позивача відповідач переплатила за тілом кредиту суму коштів в розмірі 6468,68 швейцарських франків. Просить в задоволенні такого позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2008р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № BL 1799, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 12 000 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитними коштами 16 % річних та 24 % річних за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк (а.с.5-11).

Пунктом 1.2.2 кредитного договору визначено, що банк встановлює позичальнику ліміт кредитної лінії на строк 12 місяців починаючи з місяця встановлення такого ліміту, при цьому позичальник повинен повернути всю суму кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії не пізніше 31 12.2008р.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що банком належним чином виконано умови договору та у передбаченому ним порядку 25.01.2008р. видано відповідачу обумовлену суму коштів, що стверджується копією меморіального ордеру (а.с.16) та проти чого не заперечив представник відповідача.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами договору кредит надається на строк до 31.12.2008р. в межах ліміту суми кредитної лінії - 12 000 швейцарських франків.

Кредитна лінія, відповідно до умов кредитного договору - форма надання кредиту, яка передбачає надання кредиту позичальнику в майбутньому одним траншем або декількома траншами, але в будь-якому випадку в межах встановленого ліміту кредитної лінії та в межах строку кредитування (термінів погашення), як це встановлено договором та з щомісячним частковим погашенням суми заборгованості позичальника перед банком. При цьому, по мірі повернення раніше наданих коштів (траншів) ліміт кредитної лінії поновлюється.

Лімітом кредитної лінії, відповідно до умов кредитного договору визнається гранично допустима сума заборгованості позичальника перед банком за загальною сумою виданих траншів (без обліку процентів і комісій) у будь-який момент дії договору.

Тобто, за умовами договору сторони погодили, що гранична сума, яка становить 12 000 Швейцарських франків видається відповідачеві одним або декількома траншами і по мірі повернення раніше використаних коштів такий ліміт поновлюється.

Згідно п. 1.3.1 кредитного договору, банк здійснює видачу позичальнику кредитних коштів шляхом надання окремих траншів на підставі його письмової заяви, зразок якої наведений в додатку № 1 до цього договору, шляхом списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на вказаний позичальником його поточний рахунок у відповідній валюті. Кредит може надаватись однією сумою або частинами.

Позичальник натомість, відповідно до п. 1.2.3 договору здійснює всі свої зобов'язання шляхом перерахування/переказу сум існуючих грошових зобов'язань на рахунки банку, вказані у додатку № 2 до цього договору (позичковий рахунок).

Згідно додатку № 2 до договору (а.с.12), позичковим рахунком, тобто рахунком з якого банк списує кошти в якості надання кредиту і на який відповідно до п. 3 Додатку № 2, п. 1.2.3 боржник зобов'язаний повертати кредитні кошти є рахунок № НОМЕР_1.

В свою чергу, поточним рахунком, тобто рахунком, на який банк здійснює переказ коштів відповідно до п. 1.3.1 договору є рахунок № НОМЕР_2.

Пунктом 1.3.2 кредитного договору передбачено, що кожні 12 місяців від дати встановлення кредитного ліміту кредитної лінії банк має право переглядати такий ліміт та відповідно зменшити його та/або призупинити надання кредитних коштів або збільшити ліміт кредитної лінії в односторонньому порядку. У випадку, якщо плата за кредит здійснювалась позичальником з дотриманням вимог цього договору та фінансовий стан позичальника не погіршився, дію ліміту може бути автоматично продовжено на наступні 12 місяців.

Згідно довідки ПАТ «Універсал Банк» від 03.11.2016р. (а.с.115-117), транш в сумі 12 000 Швейцарських франків надано відповідачу 25.01.2008р. Наступний транш в сумі 4650 Швейцарських франків надано відповідачу 18.09.2008р.

Враховуючи, що за проміжок часу від першого до другого траншу відповідач в загальному за тілом кредиту і відсотками повернула кредитні кошти в сумі 5520 Швейцарських франків, зміна кредитного ліміту в сторону збільшення у зв'язку із видачею другого траншу не відбулась, оскільки такий ліміт лише оновився по мірі повернення раніше наданих коштів.

Окремо, до матеріалів справи долучено виписки як по поточному рахунку № НОМЕР_2 (а.с.95-100) так і по позичковому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.121-156).

Згідно з випискою по першому рахунку, 18.09.2008р. відбулась видача готівки в сумі 4 650 Швейцарських франків. Те саме відображено у виписці по позичковому рахунку, де 18.09.2008р. відбувся переказ з позичкового на поточний рахунок коштів в сумі 4 650 Швейцарських франків, тобто, в розумінні п. 1.3.1 відбулась видача чергового траншу.

Натомість, у розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11.01.2016р. (а.с.17-19), кошти в сумі 4 650 Швейцарських франків відображено в колонці зараховано по кредиту, хоча згідно виписок як позичкового, так і поточного рахунків відбувалась лише видача готівки, а не її повернення.

У зв'язку з цим, вказаний розрахунок судом не приймається як доказ первісних позовних вимог, що відповідно, виключає можливість вважати обґрунтованими мотиви заперечення сторони відповідача про переплату тіла кредиту на суму 6 468,68 Швейцарських франків, оскільки попередньо, за рахунок раніше повернутих коштів кредитний ліміт поновився.

В подальшому, згідно довідки ПАТ «Універсал Банк» від 03.11.2016р. та виписок по позичковому та поточному рахунках, транші за рахунок оновлення кредитного ліміту в межах раніше повернутих коштів не видавались.

На вимогу суду надано детальний інший розрахунок заборгованості (а.с.118-120), згідно з яким відповідач допускала порушення умов кредитного договору щодо строків повернення чергових платежів за кредитним договором.

Такий розрахунок приймається судом як належний доказ, оскільки відображені в ньому дані, в тому числі дані щодо сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а також сплати простроченої заборгованості повністю відповідають даним, які містяться у виписці по позичковому та поточному рахунках.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що згідно розрахунку заборгованості від 01.01.2017р., станом на час розгляду справи її розмір повністю погашений, первісний позов належить залишити без задоволення.

Мотиви заперечення сторони відповідача про те, що позов належить залишити без задоволення як такий, що пред'явлений без правової підстави слід визнати неспроможними, оскільки за розрахунком заборгованості зі сторони відповідача неодноразово мало місце прострочення повернення чергової частини позики, що за правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України надавало кредитору право звернутись до суду з вимогою про дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

В контексті цього, без задоволення належить залишити вимоги зустрічного позову, що серед іншого, також обґрунтовується наступним.

Можливість зміни процентної ставки передбачена в п. 5.2 договору, згідно з яким про встановлення нової процентної ставки позичальник повідомляється шляхом направлення йому відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана в договорі. Така процентна ставка починає діяти через 45 календарних днів з дати відправлення банком повідомлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції чинній на момент укладення договору та на момент зміни відсоткової ставки, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

При цьому, ні Закон України «Про захист прав споживачів» ні ЦК України в редакції, чинній на момент зміни відсоткової ставки не встановлював будь-яких вимог до форму та зміст повідомлення про зміну відсоткової ставки.

Повідомлення про збільшення з 26.08.2008р. базової процентної ставки до 18,5 % річних та підвищеної процентної ставки до 23 % річних (а.с.104) на адресу відповідача направлялось 10.07.2008р. та було отримано нею 17.07.2008р., що стверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.105).

З огляду на це, відповідач починаючи з 28.08.2008р. правомірно проводив нарахування відсотків за зміненими ставками. Згідно перевіреного судом розрахунку заборгованості від 01.01.2017р., обрахунки проведені вірно, внаслідок чого позичальник за кредитним договором не здійснював переплати і відповідно, визначені ним кошти не підлягають примусовому стягненню.

Відтак, зустрічний позов також не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 533, 610, 625, 629, 1048-1050,1054, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.