Справа № 646/1569/17
№ провадження 2/646/1036/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.17 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сорока О.П.,
за участю секретаря Кравчук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про встановлення факту володіння квартирою спадкодавцем та визнання права власності,
Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, яка ними була в подальшому уточнена, якою просять:
- встановити факт володіння померлим ОСОБА_5 однокімнатною квартирою № 28 по вул. Чугуївській № 29 м. Харкова житловою площею 17, м. кв. загальною площею 41,2 м. кв. зареєстрованою у Державному комунальному підприємстві ХАМБТІ 29.10. 1998 року реєстр № 6-3588,
-визнати право власності на однокімнатну квартиру №28, по вул. Чугуївській № 29 м. Харкова, житловою площею 17,0 м. кв., загальною площею 41,2 м. кв. за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - по 1/ 2 частині за кожним,
В обґрунтування позову позивачі зазначають, що їх батько ОСОБА_5 помер 07.07.2014 року. На праві приватної власності йому належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.10.1998 року. Після смерті власника квартири громадянка ОСОБА_4 звернулася до суду про встановлення факту проживання однією родиною з ОСОБА_5, визнання спільного майно, що набуте під час сумісного проживання та про виключення майна із складу спадщини на 1 / 2 частину. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова 29.10.2015 року позов ОСОБА_4 було задоволено. Проте, апеляційним судом Харківській області вищевказане рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова було скасовано повністю. Позивачі як спадкоємці, звернулися в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтво про право власності, оскільки судовий спір був закінчений. Однак, у видачі свідоцтва нотконтора їм відмовила, посилаючись на те, що до спадкової справи не приєднано оригінал договору купівлі-продажі квартири.Позивач ОСОБА_1, як один із спадкоємців, звернувся з письмовою заявою в нотаріальну контору з проханням вилучити з архіву м. Харкова дублікат договору купівлі-продажу квартири від 30.10.1998 року, та приєднати його до спадкової справи, на що йому повідомили, що нотконтора направляє листа ОСОБА_4 з пропозицією передати незаконно утримуваний оригінал договору купівлі-продажу цієї квартири до нотконтори для долучення до спадкової справи.17.02.2017 року позивачев отримав письмове повідомлення за № 572/14 про те, що від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона повідомляє про наявність у неї оригіналу договору купівлі - продажу квартири, та інших документів, які стверджують приватну власність спадкодавця ОСОБА_5 на спадкову квартиру, проте заперечує проти видачі цих документів нотаріальній конторі без будь-яких поважних причин. Після цього нотаріус повідомив позивачеві ОСОБА_1, що дублікат може бути виданий виключно у випадку його втрати, або зіпсування, в зв'язку з цим нам було запропоновано нотаріусом звернутися до суду з позовом про встановлення права власності. Таким чином, в зв'язку з відмовою ОСОБА_4 передати незаконно утриманий оригінал договору купівлі - продажу квартири в нотконтору, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності.У звязку з вищевикладеним, позивачі змушені звернутися до суду з позовом про встановлення факту володіння спадковою квартирою спадкодавця ОСОБА_5 та визнання за ними права власності на цю квартиру.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 підтримали позов та просили його задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлені своєчасно та належним чином.
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлені своєчасно та належним чином.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.
Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу від 30.10.1998р., посвідченому нотаріусом Першої державної нотаріальної контори ОСОБА_6, придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).
З інформації, наданої КП «ХМ БТІ» 30.03.2017 року № 557/3 вбачається, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на зазначену квартиру не перереєстровувалось.
Оригінал договору купівлі - продажу від 30.10.1998р. знаходиться у ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та не відддає право установчий документ спадкоємцям. Згідно відповіді Першої ХДНК № 1 від 17.02.2017 року № 572/02-14 (а.с.24) відмовлено у видачі дублікату право установчого документу та у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином, з матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником квартири № 28, розташована за адресою: м.Харків, вул.Чугуївська, 29.
Що стосується позовної вимоги про визнання права власності, то суд приходить до наступного.
ОСОБА_5, помер 07.07.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 450430, виданого 08.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_5 була заведено спадкова справа № 520/2014, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37926582 від 21.07.2014 року (а.с.23).
Відповідно вимог ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його мати ОСОБА_3, та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_7, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Савкіна», що підтверджується копіями свідоцтва про народження та шлюб.
На підставі листа Першої Харківської державної нотаріальної контори № 1162/01-16 від 27.03.2017 року встановлено, що після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Рішенням апеляційного суду м.Харкова від 11.01.2016 року у справі № 646/8617/15-ц було відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією родиною, визнання спільним майном, набутим під час сумісного проживання, виключення майна зі складу спадщини та визнання права власності на 1 / 2 частину майна відмовити (а.с.25-26).

Відповідно ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно ст..1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Таким чином, враховуючи наявність спадкоємців першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які належним чином прийняли спадщину після смерті батька, відповідно вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, з урахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 11.01.2016 року щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_4, суд вважає, що позивачі набули права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2, у рівних частках, тобто по 1/2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214,215 ЦПК України та ст. 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про встановлення факту володіння квартирою спадкодавцем та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_5 до його смерті07.07.2014 року квартирою №28, по вул. Чугуївській № 29 м. Харкова.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, індикаційний код НОМЕР_1, право власності на 1 / 2 частину однокімнатної квартири №28, по вул. Чугуївській № 29 м. Харкова житловою площею 17,0 м. кв., загальною площею 41,2 м. кв., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 07.07.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, індикаційний код НОМЕР_2, право власності на 1 / 2 частину однокімнатної квартири №28, по вул. Чугуївській № 29 м. Харкова житловою площею 17,0 м. кв., загальною площею 41,2 м. кв., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 07.07.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 960 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.