Дата документу 19.01.2017 Справа № 554/9830/16-ц
Справа № 554/9830/16-ц
Провадження № 2/554/775/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Козаренко М.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 23 лютого 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області укладено шлюб між сторонами, актовий запис №128. Від шлюбу стони мають доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, через несумісність характерів. На підставі цього в сім»ї постійно відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Позивач вважає, що можливості зберегти сім»ю не має. З липня 2016 року сторони проживають окремо, подружні відносини припинено. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Протягом цього часу ніхто із сторін не намагалися відновити шлюбні відносини. Позивач на примирення не згоден.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав, прохав задовольнити.

Відповідач, у судове засідання не з`явилася, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечу, зазначила, що на примирення не згодна. Відповідач прохала суд, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 лютого 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області укладено шлюб між сторонами, актовий запис №128.

Від шлюбу стони мають доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, через несумісність характерів. На підставі цього в сім»ї постійно відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Позивач вважає, що можливості зберегти сім»ю не має.

З липня 2016 року сторони проживають окремо, подружні відносини припинено. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Протягом цього часу ніхто із сторін не намагалися відновити шлюбні відносини. Позивач на примирення не згоден.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітнього сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривні 20 (двадцять) копійок.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 лютого 2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Центральним відділом реєстрації актів цивільного Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 128, свідоцтво серії 1-КЕ №103166 від 23 лютого 2013 року -розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська