Дата документу 12.04.2017 Справа № 554/1568/17
Провадження 6/554/346/2017
№ 554/3081/2017
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2017 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Андрієнко Г.В.,

при секретарі - Карабаш О.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент Інвестмент», учасники третейського розгляду: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року у справі № 02-02-09/п.в., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рент Інвестмент» 24.02.2017 р. звернулось до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року у справі № 02-02-09/п.в.

Заявлені вимоги мотивує тим,товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ ІНВЕСТМЕНТ» є власником квартири №5 та квартири АДРЕСА_1 (нова назва Добровольчих батальйонів) у місті Києві на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 322 від 15.12.2015 року та Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 330 від 18.12.2015 року, в свою чергу придбаної у відповідності до чинного законодавства України у її належного власника.

На підставі рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року та Ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2009 року у справі №6-116/09 було зареєстровано право власності на ? частину будинку за номером 19,21,21а за ОСОБА_2.

Оскільки будинку №19,21,21а по вулиці Добровольчих батальйонів в місті Києві не існує, а існує тільки будинок №21, в якому знаходяться належні їм квартирі, наявність незаконного рішення третейського суду, істотно порушує їх права та охоронювані законом інтереси.

Про вказане рішення третейського суду заявнику стало відомо лише в лютому 2017 р.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав прохав її задовольнити з мотивів викладений у ній.

Учасник третейського суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились будучи належним чином повідомленими про день час та місце слухання справи, про причину неявки ОСОБА_3 не повідомив, від ОСОБА_2 надійшла телеграма про відкладення слухання справи за станом здоров»я, але підтверджуючого документу на це остання суду не надала.

Відповідно до ст. 389 4 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Третейський суд при асоціації « Укземресурс» відсутній в реєстрі постійно діючих третейських судів , про що можна пересвідчитися на сайті Головного територіального управління юстиції у Полтавській області МЮУ.

Суд вислухавши пояснення адвоката, давши оцінку представленим доказам приходить до слідуючих висновків.

Судом вставлено та підтверджено документально, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНТ ІНВЕСТМЕНТ» є власником квартири №5 та квартири АДРЕСА_1 (нова назва Добровольчих батальйонів) у місті Києві на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 322 від 15.12.2015 року та Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 330 від 18.12.2015 року, в свою чергу придбаної у відповідності до чинного законодавства України у її належного власника.

На підставі Рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року та ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2009 року у справі №6-116/09 було зареєстровано право власності на ? частину будинку за номером 19,21,21а за ОСОБА_2.

Право власності на другу ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а по вулиці Панфіловців в м.Києві було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 10.02.2009 року та Ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2009 року у справі №6-117/09.

Предмет спору згідно рішення суду: «Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору дійсним та визнання права власності на жиле приміщення. В обгрунтовання позову позивачем зазначено наступне: 09 січня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№19,21,21-а по вул.Панфіловців в м.Києві. Згідно даного договору сторони зобовязалися нотаріально посвідчити договір до 20 січня 2009 року, проте відповідач від нотаріального посвідчення ухилився. При цьому при укладанні договору сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, також між ними відбулось часткове виконання договору. На підставі ст.220 ЦК України, позивач просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на квартиру».

Оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним та визнання права власності на частину садибного (індивідуального) житлового будинку задоволено в повному обсязі.

Визнано договір купівлі-продажу ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а Панфіловців в м.Києві, укладений 09 січня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, дійсним.

Визнано за ОСОБА_2 (паспорт серії МЕ 071912, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м.Києві 06 березня 2002 року) право власності на ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а Панфіловців в м.Києві.

Зобовязано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна» (місцезнаходження: 01001,м.Київ, вул.Трьохсвятительська, 4-в, ) зареєструвати право власності за громадянкою України ОСОБА_2 (паспорт серії МЕ 071912, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м.Києві 06 березня 2002 року) право власності на ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а Панфіловців в м.Києві.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2430134,00 (два мільйони чотириста тридцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до п. 7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуаного рішення) третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

В порушення вказаної вимоги третейським судом вирішено питання про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно, що належить до виключної компетенції суду.

Так, відповідно до ст.220 ЦК України разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтями 203, 208, 209, 210, 657 ЦК України передбачено, що правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, а також у випадках, встановлених законом, вони підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, є такими, що відповідають вимогам закону, у разі дотримання цих вимог. Договір купівлі продажу вважається таким, що відповідає вимогам закону, якщо він укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений та проведена його державна реєстрація.

Відповідно до ст.ст.125, 124 Конституції України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі №1-3/2008

від 10 січня 2008 року №1-рп/2008 третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

В Узагальненні „Практика застосування судами Закону України „Про третейські суди Верховний Суд України вказав, що згідно з п. 7 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди не можуть розглядати справи, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

Таким чином, якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується "судом", "у судовому порядку", "на підставі рішення суду" тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди.

До компетенції третейського суду не належить право розглядати спір про визнання дійсним договору купівлі-продажу, а також визнання права власності на нерухоме майно, оскільки це питання відноситься до вирішення виключно судами загальної юрисдикції.

Вказана правова позиція також викладена в Ухвалі Верховного Суду України у справі №6-22845св10 від 23 лютого 2011 року, Постанові Вищого господарського суду України у справі №13/144 (2010) від 13 квітня 2011 року та інших

Таким чином, оскаржуване Рішення третейського суду є незаконним, оскільки прийнято з порушенням компетенції третейського суду та підлягає скасуванню.

Оскаржуваним рішенням третейського суду також зобовязано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна» (місцезнаходження: 01001,м.Київ, вул.Трьохсвятительська, 4-в, ) зареєструвати право власності за громадянкою України ОСОБА_2 (паспорт серії МЕ 071912, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м.Києві 06 березня 2002 року) право власності на ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а Панфіловців в м.Києві.

Проте у вказаній частині рішення третейського суду також прийнято з порушенням законодавства.

Так, відповідно до ч.4 ст.46 Закону України «Про третейські суди» рішенням третейського суду може бути зобовязана виконати певні дії виключно сторона спору. Зобовязувати вчиняти певні дії третіх осіб, які не брали участь при розгляді справи, третейський суд не має права.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-3/2008 від 10 січня 2008 року №1-рп/2008 встановлено, що згідно з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до Закону «Про третйські суди» третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (стаття 57 Закону (1701-15), пункт 1 частини другої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження") (606-14).

Таким чином, враховуючи положення статей 55, 64, 124 Конституції України, Закону України «Про третейські суди», третейський суд як недержавний орган за цим Законом має повноваження вирішувати спори лише тих сторін, якими укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди, або спори, які стосуються прав і обов'язків інших осіб, що не є сторонами третейської угоди.

Оскільки третейський суд зобовязав Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна», зареєструвати право власності за громадянкою України ОСОБА_2 (паспорт серії МЕ 071912 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м.Києві 06 березня 2002 року) право власності на ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку №№ 19,21,21а Панфіловців в м.Києві, третейський суд також вийшов за межі його повноважень.

Третейським судом визнано дійсним договір купівлі-продажу ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку та визнано право власності на обєкт нерухомого майна, якого не існувало на час прийняття оскаржуваного рішення третейського суду та не існує до цього часу.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 03.11.2008 року, на підставі якого було визнано право власності на обєкт незавершеного будівництва за ОСОБА_3, яке покладено в основу рішення третейського суду, було скасовано на підставі Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2009 року та справу направлено до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі, в іншому складі.

Ухвалами Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 11 травня 2009 року позовна заява та зустрічна позовна заява повернуті сторонам для подання до належного суду за місцем знаходження незавершеного будівництва. Будь-якого рішення суду чи іншого документу про право власності ОСОБА_3 на садибний (індивідуальний) житловий будинок не існує.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст.389-5 ЦПК України, п. 1 ч. 3 ст.51 Закону України "Про третейські суди" є підставою для скасування рішення третейського суду.

Керуючись ст.ст. 389-1, 389-5 ЦПК України , суд -

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент Інвестмент», учасники третейського розгляду: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року у справі № 02-02-09/п.в. задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Укрземресурс» від 13.02.2009 року у справі № 02-02-09/ п.в. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним та визнання права власності на частину садибного (індивідуального) житлового будинку в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави суд на протязі 5 діб , а відсутніми особами в той термін з моменту тримання її копії.

Суддя : Г.В.Андрієнко