Справа № 2-524/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Солом′янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач 15 травня 2014 року уклала з ним договір позики, за яким взяла у борг 2 132 доларів США на строк до 16 травня 2015 року.

Відповідач зобов'язання по поверненню грошей не виконала, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 53 070, 93 грн., три проценти річних у розмірі 1 757 , 91 грн. за порушення строків виконання грошового зобов'язання та процентів на рівні облікової ставки НБУ за період з 17 травня 2015 року по 22 червня 2016 року у розмірі 13 971, 19 грн.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2014 між сторонами було укладено договір позики, за яким відповідач взяла у позику у позивача грошові кошти у сумі 2 132 доларів США, які зобов'язувалася повернути до 16 травня 2015 року позивачу.

Відповідач не подала до суду заперечень щодо факту отримання нею грошей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу у розмірі 2 132 доларів США, що еквівалентно на 22 червня 2016 року, в межах заявлених позивачем вимог, по курсу НБУ 53 070, 93 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов'язання відповідачем не виконано, то з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 3 % річних від суми боргу, згідно наданого позивачем розрахунку, у розмірі 70, 62 доларів США, що еквівалентно на 22 червня 2016 року, в межах заявлених позивачем вимог, по курсу НБУ 1 757, 91 грн.

Крім того, згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, оскільки договором встановлено лише 0% в період до 16 травня 2015 року, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути проценти на рівні облікової ставки Національного банку України, згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 17 травня 2015 року по 22 червня 2016 року у розмірі 561, 26 доларів США, що еквівалентно на 22 червня 2016 року, в межах заявлених позивачем вимог, по курсу НБУ 13 971, 19 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу, з урахуванням трьох відсотків річних та процентів на рівні облікової ставки НБУ, у розмірі 68 800,03 грн. (53 070, 93 грн. + 1 757, 91 грн. + 13 971, 19 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 688, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 1046-1050 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 68 800 (шістдесят вісім тисяч вісімсот) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 688 (шістсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн