Провадження № 2/761/2987/2017
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Міністерства юстиції України Шевчук Зої Миколаївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

27.12.2016 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Міністерства юстиції України Шевчук Зої Миколаївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою від 28.12.2016 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: у позовній заяві не викладено обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги до вказаного відповідача, тобто відсутні обставини, які б свідчили про порушення прав позивачки у правовідносинах з вказаним відповідачем, та не зазначено доказів, що підтверджують ці обставини.

Крім того, у вказаній ухвалі зазначено, що при зверненні до суду з позовом, позивачка не у позовній заяві не зазначила про наявність або відсутність у спадкодавця нерухомого майна, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості визначитися щодо підсудності справи.

Вказана ухвала про залишення заяви без руху 29.12.2016 року та 07.02.2017 року направлялась позивачці на адресу, вказану останньою у позовній заяві.

Разом з тим, конверт з ухвалою про залишення заяви без руху від 28.12.2016 року повернувся до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», тобто позивачка за даною адресою не знаходиться або за повідомленням пошти для отримання кореспонденції не з'являється.

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова кореспонденція надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У відповідності до ч.8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку вважається повідомленою.

Враховуючи те, що позивачка не уточнила свого місця проживання чи перебування після звернення з заявою до суду, ухвала була надіслана на останню відому судові адресу, зазначену у позовній заяві, та вважається доставленою в розумінні положень ч. 1 ст. 77 ЦПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізував своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачкою у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 28.12.2016 року.

В свою чергу, як передбачено вимогами ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 27, 77, 119-121, 209, 210 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Міністерства юстиції України Шевчук Зої Миколаївни про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз'яснити позивачці, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: