"19" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Адоніс» про розірвання договору та стягнення коштів,-
Позивачка звернулась до суду з позовом у якому за зміненими позовними вимогами просить розірвати укладений з відповідачем договір № 000049 від 06.11.2008 року, стягнути грошові кошти у розмірі 75 750,00 грн. та судовий збір.
Вимоги мотивує тим, що вона була членом житлово-будівельного кооперативу «Адоніс». Згідно довідки б/н виданої ЖБК «Адоніс», їй необхідно було внести пайовий внесок у розмірі 75 000,00 грн. за однокімнатну квартиру, яка будується ЖБК «Адоніс» за адресою АДРЕСА_1
Позивачка зазначає, що 08.05.2008 року нею було сплачено пайовий внесок у розмірі 75 750,00 грн.
06 листопада 2008 року між нею та ЖБК «Адоніс» було укладено договір про взаємовідносини між ЖБК та членом кооперативу № 000049.
18 серпня 2016 року на адресу ЖБК «Адоніс» було надіслано заяву про виключення з вказаного кооперативу та повернення пайового внеску, проте відповідь надано не було.
16.02.2010 року між нею та ЖБК «Адоніс» було укладено договір № 0147 про резервування житлового приміщення.
18 лютого 2010 року на виконання умов договору № 0147 про резервування житлового приміщення вона сплатила грошові кошти у розмірі 138 750,00 грн.
На даний час вона і досі не забезпечена житлом, відповідач будівництво не здійснив, а суму завданого збитку у розмірі 75 500,00 грн. повернути не вдається.
В судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивачки ОСОБА_2 суду подав заяву у якій просить розглянути справу без його та позивачки участі, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника повідомлено не було, у зв'язку з чим суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера серії 01АААО № 410577 виданої 08 травня 2008 року ЖБК «Адоніс», ОСОБА_3 було сплачено пайовий внесок у розмірі 75 750 грн. (а.с. 32).
Вказані кошти вносились на підставі довідки, наданої ЖБК «Адоніс» на ім'я ОСОБА_3, про необхідність внесення пайового внеску за однокімнатну квартиру, яка будується житлово-будівельним кооперативом «Адоніс» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).
06 листопада 2008 року між ЖБК «Адоніс» та ОСОБА_3 було укладено договір № 000049 про взаємовідносини між житлово-будівельним кооперативом та членом даного кооперативу, яким визначено права і обов'язки сторін з метою забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку за кошти членів кооперативу (а.с. 27-29).
16 лютого 2010 року між ЖБК «Адоніс» та ОСОБА_3 було підписано договір про резервування житлового приміщення № 0147, відповідно до умов якого позивачка засвідчує бажання набути у власність квартиру по АДРЕСА_1 та зобов'язується оплатити резервування квартири у розмірі 138 750 грн. (а.с. 35-35 зв.).
За повідомленням позивачки після оплати нею вартості квартири житло їй відповідачем передане не було, вищевказані договори ЖБК «Адоніс» не збирався виконувати, сплачені за договорами кошти використовувались на особисті цілі посадових осіб відповідача, що підтверджується наявністю проти керівників ЖБК «Адоніс» відкритих кримінальних проваджень.
18 серпня 2016 року ОСОБА_1 надсилала керівнику ЖБК «Адоніс» заяву про виключення її зі складу членів ЖБК «Адоніс» та повернення сплаченого пайового внеску у розмірі 75 000 грн. у семиденний строк з дня отримання заяви (а.с. 97).
Відповідно до п. 2.8 договору про взаємовідносини між ЖБК та членом кооперативу № 000049 від 06.11.2008 року, особа яка вийшла з кооперативу, має право на отримання своєї частки пайового внеску без індексації цих внесків та з вирахуванням банківських витрат, які виникли внаслідок цього повернення.
Як убачається із матеріалів справи, відповідачем умови договору було порушено, у зв'язку із чим позивачка просить розірвати договір та стягнути сплачені нею грошові кошти.
Згідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернути до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути: припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
За нормами ст. ст. 626-629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
За нормою ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 60 ЦПК України).
З урахуванням зазначеного, у зв'язку з невиконанням відповідачем істотних умов договору про взаємовідносини між ЖБК та членом кооперативу № 000049 від 06.11.2008 року, спірний правочин слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені останньою грошові кошти на виконання умов договору в сумі 75 750 грн. (а.с. 32).
У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.
Отже, позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1397,50 грн. (а.с. 23, 87).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 610, 611, 612, 614, 626-629, 651, 653 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 60, 88, 169, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Адоніс» про розірвання договору та стягнення коштів задовольнити.
Розірвати договір про взаємовідносини між житлово-будівельним кооперативом та членом кооперативу № 000049 від 06.11.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та Житлово-будівельним кооперативом «Адоніс».
Стягнути із Житлово-будівельного кооперативу «Адоніс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 75 750 грн. та судовий збір у розмірі 1397 грн. 50 коп., а всього суму 77 147 (сімдесят сім тисяч сто сорок сім) грн. 50 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя