Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/2747/17 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/1828/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Панфіловців,10» про визнання недійсними рішення установчих зборів і скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Панфіловців,10» про визнання недійсними рішення установчих зборів і скасування державної реєстрації.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі з підстав передбачених п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу для продовження розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в новому складі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, удових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту заявлених вимог, позивач просила суд розглянути питання щодо визнання недійсним рішення установчих зборів про заснування ОСББ «Панфіловців, 10» від 09 квітня 2016 року та скасування державної реєстрації ОСББ «Панфіловців, 10».

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції керуючись положеннями п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, вважав, що справа повинна розглядатися за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду та вважає його передчасним, з огляду на наступне.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, зокрема ними є: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно статті 4 зазначеного Закону об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом.

Зі змісту частини першої статті 167 ГК України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

В об'єднанні співвласників багатоквартирного будинку не виникають корпоративних відносин, а його члени не володіють корпоративними правами, у зв'язку з чим викладений у позові спір не є корпоративним в розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи ту обставину, що позивачем у справі є фізична особа, яка не набула статусу суб'єкта підприємницької діяльності, відповідач не є господарським товариством в розумінні ст. 79 ГК України, та ОСОБА_3 заявляла вимоги щодо визнання недійсним рішення установчих зборів про заснування ОСББ «Панфіловців, 10» від 09 квітня 2016 року та скасування державної реєстрації ОСББ «Панфіловців, 10», спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суд першої інстанції не врахував цих положень, та не звернув уваги, що позивач не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2017 року заяву ОСОБА_3 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання цієї ухвали позивач надала уточнену позовну заяву та додатки до неї.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 3 ст. 121 ЦПК України передбачені інші випадки повернення заяви, в тому й числі, якщо справа не підсудна цьому суду.

Проте, суд першої інстанції встановивши 27 лютого 2017 року, що позовну заяву ОСОБА_3 подано без додержанням вимог, викладених у статті 119 ЦПК України не давши оцінки тій обставині, що позивач подала у встановлений строк заяву з потрібними додатками, що підтверджується матеріалами справи, не вирішив питання щодо цієї позовної заяви відповідно до положень ст. 121 ЦПК України,

Відповідно, оскаржену ухвалу неможливо визнати такою, що ухвалена у відповідності до норм цивільного процесуального права.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Оскаржена ухвала підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314,315,317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: