Провадження № 2/638/861/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Шестака О. І.

за участю секретаря Вільховик С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 09.12.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 300,00 грн. основної заборгованості; 3,65 грн. витрат на поштове відправлення 18.12.2014 р.; 189,20 грн. інфляційних витрат; 45,62 грн. 3 % річних та 100,00 грн. моральних збитків. Усього 638,47 грн., а також судові витрати 551,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 18.12.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із уточненою позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 300,00 грн. основної заборгованості; 471,34 грн. частка коштів від ефективності лічильника тепла на 2 му підїзді; 3,65 грн. витрат на поштове відправлення 17.12.2014 р.; 189,20 грн. інфляційних витрат; 45,62 грн. 3 % річних та 100,00 грн. моральних збитків. Усього 1010,00 грн., а також судові витрати 551,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 23.05.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із уточненою позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 328,10 грн. основної заборгованості; 718,06 грн. частка коштів від ефективності лічильника тепла; 3,65 грн. витрат на поштове відправлення 17.12.2014 р.; 240,28 грн. інфляційних витрат; 49,88 грн. 3 % річних. Усього 1340,00 грн., а також судові витрати 497,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 21.02.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із уточненою позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 328,10 грн. основної заборгованості; 832,48 грн. частка коштів від ефективності лічильника тепла; 3,65 грн. витрат на поштове відправлення 17.12.2014 р.; 280,96 грн. інфляційних витрат; 59,73 грн. 3 % річних; 10,00 грн. банківський збір. Усього 1515,00 грн., а також судові витрати 551,20 грн.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 зазначає, що вони мешкають в кооперативному будинку за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 72 Б, для заощадження витрат на опалення членами житлового кооперативу, мешканцями другого підїзду, було прийнято рішення про встановлення лічильника опалення саме на підїзд, а не на весь будинок. Встановлення комерційного лічильника тепла на кожному окремому підїзді як в кооперативному будинку, так і в інших випадках, можливо лише при отриманні технічних умов від КП «ХТМ», які видаються після отримання згоди власників квартир конкретного підїзду, але не менше 51 %. Після проведеного зібрання мешканців 2 підїзду, було прийнято рішення про встановлення лічильника тепла саме на підїзд, «за» проголосувало понад 75 % мешканців будинку. Після проведення всіх необхідних технічних завдань, в подальшому отримання відповідних узгоджень, купівлі необхідного сантехнічного обладнання та теплового лічильника, 03.12.2010 р. всі роботи були закінчені та був встановлений лічильник на підїзд. З цього часу всі мешканці підїзду набули в спільну власність тепловий лічильник. Для того, щоб закінчити роботи саме в опалювальний сезон, позивач сплатив свої особисті кошти, як особа, якій члени житлового кооперативу делегували повноваження на це, за тих осіб, які не здавали кошти для купівлі та встановлення лічильника. Він сподівався, що після встановлення лічильника, інші мешканці підїзду здадуть кошти, але цього не сталося. Враховуючи, що ОСОБА_2 фактично користується благами того, що має можливість економити на витратах за опалення, але без пояснення причин не сплатила кошти за лічильник, тому він вважає, що на підставі ст. ст. 1158, 1159, 1160, 1214 ЦК України з відповідача підла гає стягненню витрати, понесенні на поліпшення майна співвласників.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву 21.02.2017 р., в якій він просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За розробку та погодження робочого проекту на встановлення вузла теплової енергії відповідно до договору № 5/9 10 від 03.09.2010 р. ОСОБА_1 сплатив 1000,00 грн., що підтверджується чеком СПД ФО ОСОБА_3 від 11.09.2010 р.

Відповідно до видаткової накладної № РН 0000050 від 07.10.2010 р. ТОВ фірма «Енергомех» поставила ЖБК «Резеда 7» сантехнічне обладнання на загальну суму 1282,12 грн., факт оплати підтверджується квитанцією від 07.10.2010 р.

Відповідно до видаткової накладної № РН 0000051 від 08.10.2010 р. ТОВ фірма «Енергомех» поставила ЖБК «Резеда 7» сантехнічне обладнання на загальну суму 990,00 грн., факт оплати підтверджується квитанцією від 08.10.2010 р.

Відповідно до видаткової накладної № РН 0000054 від 10.11.2010 р. ТОВ фірма «Енергомех» поставила ЖБК «Резеда 7» лічильник теплової енергії «Superkal 531» на загальну суму 6326,71 грн., факт оплати підтверджується квитанцією від 09.11.2010 р.

Відповідно до видаткової накладної № РН 0000056 від 10.11.2010 р. ТОВ фірма «Енергомех» поставила ЖБК «Резеда 7» гофрировану трубу для електропроводки на загальну суму 195,07 грн., факт оплати підтверджується квитанцією від 09.11.2010 р.

За монтажні роботи з установки лічильника теплової енергії ЖСК «Резеда 7» в особі ОСОБА_1 сплатило ТОВ фірма «Енергомех» 4000,00 грн., факт оплати підтверджується квитанцією від 12.11.2010 р.

За розробку робочого проекту на встановлення вузла теплової енергії відповідно до договору № 5/9 09 від 03.09.2010 р. ОСОБА_1 сплатив 3000,00 грн., що підтверджується чеком СПД ФО ОСОБА_3 від 10.02.2011 р.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

Так відповідно до положень ст. 1158 ЦК України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

За правилами ч. 1 ст. 1160 ЦК України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії.

Оскільки сторони у даних правовідносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 діяли на підставі усних домовленостей і не уклали між собою жодних правочинів щодо умов та правових наслідків встановлення теплового лічильника на підїзд, суд приходить до висновку, що формально позивач вчинив дії в майнових інтересах ОСОБА_2 без її доручення, оскільки загальними зборами мешканців житлового будинку було прийнято рішення про встановлення лічильника тепла саме на підїзд, «за» проголосувало понад 75 % мешканців підїзду, не встановлення даного теплового лічильника саме на підїзд, призвело би до невигідних для відповідача майнових наслідків, оскільки за тепло ОСОБА_2 сплачувала би набагато більше.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_1, вчиняючи дії в майнових інтересах ОСОБА_2, без її доручення, повідомив її про свої дії, що підтверджується доказами, доданими до матеріалів справи, в тому числі і направленим на адресу відповідача листом. ОСОБА_2 не заперечувала проти цих дій, фактично користується благами, які надає встановлення теплового лічильника на підїзд будинку, тому до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

Ураховуючи вищенаведені положення ЦК України у контексті обставин даної справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на ОСОБА_2 обов'язку відшкодувати позивачу фактично зроблені ними витрати по встановленню лічильника: 328,10 грн. сума основної заборгованості; 832,48 грн. частка коштів від ефективності лічильника тепла; 3,65 грн. витрат на поштове відправлення 17.12.2014 р.; 280,96 грн. інфляційні витрати; 59,73 грн. 3 % річних; 10,00 грн. банківський збір.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Одночасно з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 610, 625, 1158, 1160 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму заборгованості в розмірі 1515,00 грн. (одна тисяча пятсот п'ятнадцять грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.)

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: