Справа 237/5505/16-ц
Номер провадження 2/237/618/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.17 м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі: Готовщиковій Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Марїнської районної державної адміністрації Служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином та його вихованні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином та його вихованні. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 11.08.2016 року його шлюб з відповідачем, в якому вони знаходились з лютого 2011 року, було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина стала проживати разом з матірю в квартирі її батьків в АДРЕСА_1, а позивач залишився проживати в своїй двокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Після розірвання шлюбу його колишня дружина категорично перешкоджає йому та його батькам у спілкуванні з дитиною та його участі в його вихованні. Внаслідок неадекватної поведінки відповідача не вдалося найти порозуміння з цього питання, незважаючи на його звернення до комісії з питань захисту прав дитини Курахівської міської ради. Зазначає, що відповідач не працює, має сумнівне коло спілкування, вживає алкоголь та табакокуріння, використовує грошові кошти від аліментів, які він регулярно сплачує на свої потреби в особистому житті, чим порушує права дитини на гармонійне виховання та розвиток. За таких складних сімейно-побутових обставин дитина, не маючи реального захисту та душевного тепла від батька, постійно перебуває в дуже напряженому нервово-психічному стані, що негативно впливає на її розвиток. Дитина висловлює бажання в спілкуванні зі своїми родичами по його лінії. Позивач працює в ДТЕК ТОВ «Інтеренергосервіс» в м. Курахове на посаді слюсаря-монтажника та має зарплату в розмірі 6-7 тисяч гривень, не вживає алкоголь та не має інших шкідливих звичок.

З зазначених підстав просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в спілкування з його дитиною, її вихованні та визначити способи його участі у вихованні дитини: можливість систематичного побачення з дитиною на його вимогу у вільний для дитини час після відвідування дитячого закладу або щколи, у вихідні дні щотижнево , а також в період літніх канікул мати можливість спільного оздоровчого відпочинку. Також просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним по сплаті судового збору.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Марїнської районної державної адміністрації Служби у справах дітей ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала, проте просила суд при вирішенні справи взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Марїнської райдержадміністрації.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт перешкоджання позивачу з боку відповідача у спілкуванні з сином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Так, згідно копії свідоцтва про народження, 20.05.2011 року в м. Курахове Марїнського району Донецької області народився ОСОБА_4, батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії рішення Марїнського районного суду Донецької області від 11.08.2016 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно копії рішення виконавчого комітету № 259 від 08.11.2016 року ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином та у його вихованні.

Згідно довідки № 816 від 05.12.2016 року, виданої КП «Міська служба єдиного замовника», ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до характеристики, виданої ТОВ «Інтеренергосервіс», ОСОБА_1 працює з 2011 року слюсарем 4 розряду на ділянці з ремонту турбінного обладнання ДТЕК Курахівської ТЕС в бригаді з ремонту регулювання та паророзподілу, з 04.03.2014 року прийнятий за переводом до ТОВ «Інтеренергосервіс», цех з ремонту обладнання Курахівської ТЕС, де продовжує свою трудову діяльність по теперішній час. За час роботи проявив себе як добросовісний робітник, виконує поставлені перед ним задачі своєчасно і добросовісно (а.с.12).

Згідно довідки про доходи № 454, виданої 22.12.2016 року, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Інтеренергосервіс» слюсарем по ремонту парогазорурбінного устаткування, його загальна сума доходу за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року без урахування аліментів склала 33195,53 грн. (а.с.13).

На підставі показів свідків судом встановлено, що ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4, дана обставина сторонами не оспорювалась, отже суд вважає її доведеною з урахуванням положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, обирати форми та методи виховання, крім тих, як суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В судовому засіданні не встановлено обґрунтованих обставин, які б перешкоджали позивачу приймати участь у вихованні його дитини.

За таких обставин позовні вимоги щодо зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди для ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу визначення конкретних форм та порядку участі позивача у спілкуванні з сином суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно 6-ого принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості

Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Марїнської районної державної адміністрації № 479-1/01-33 від 19.04.2017 року, визначено місце зустрічі батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної першої, третьої суботи місця та кожної другої, четвертої неділі місяця з 10-00 години до 17-00 години з правом протягом цього часу забирати сина з місця проживання матері (з метою прогулянок, відвідувань розважальних і дитячих закладів) та поверненням сина до його місця проживання з матірю.

У відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які могли свідчити про недостатню обґрунтованість чи суперечність інтересам дитини висновку № 479-1/01-33 від 19.04.2017 року Органу опіки та піклування Марїнської районної державної адміністрації.

За таких обставин суд вважає необхідних задовольнити вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення порядку спілкування з сином частково визначити місце та час зустрічі батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної першої, третьої суботи місця та кожної другої, четвертої неділі місяця з 10-00 години до 17-00 години з правом протягом цього часу забирати сина з місця проживання матері (з метою прогулянок, відвідувань розважальних і дитячих закладів) та поверненням сина до його місця проживання з матірю.

Окрім цього суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про можливість систематичного побачення з сином на його вимоги протягом робочих днів тижня, а також в період літніх канікул мати можливість спільного оздоровчого відпочинку не конкретизовані достатнім чином, а отже їх задоволення у заявленому формулюванні буде порушувати принцип юридичної визначеності та може призвести до порушення прав матері, а отже в цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, з урахуванням частково задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 151, 153, 155, 157, 159 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не чинити перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити місце та час зустрічі батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожної першої, третьої суботи місця та кожної другої, четвертої неділі місяця з 10-00 години до 17-00 години з правом протягом цього часу забирати сина з місця проживання матері (з метою прогулянок, відвідувань розважальних і дитячих закладів) та поверненням сина до його місця проживання з матірю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо надання можливості систематичного побачення з дитиною в робочі дні тижня та надання можливості спільного оздоровчого відпочинку протягом літніх канікул залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з урахуванням часткового задоволення позовних вимог суму судового збору в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Марїнський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Дата документу 25.04.2017