Справа № 159/5273/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/578/17 Категорія: 81 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з ОСОБА_2,

з участю:

боржника ОСОБА_3,

представника боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Боржник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2014 року, якою подання державного виконавця про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задоволено. Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості по аліментах в розмірі 35323, 32 грн. в користь стягувача ОСОБА_4

Не погодившись із постановленою судом ухвалою, боржник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

В судовому засіданні боржник та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, державний виконавець в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_3 діє недобросовісно та умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, яким з боржника стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з дотриманням вимог закону.

Як убачається із матеріалів справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей (а.с.3).

Державним виконавцем з метою забезпечення виконання судового рішення перевірявся майновий стан та доходи боржника за місцем його проживання, про що 11 червня 2014 року був складений відповідний акт, а також проводився розшук іншого майна боржника .

Боржника ОСОБА_3 неодноразово викликали у відділ державної виконавчої служби, попереджали про необхідність працевлаштування з метою виплати аліментів на утримання дітей.

Проте боржник не сплачує аліменти на утримання своїх дітей, в звязку з чим за період з 14 липня 2011 року по 1 серпня 2014 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35323,32 грн. (а.с.9), яку боржник не сплатив навіть на час розгляду його апеляційної скарги в апеляційному суді.

Відповідно до пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Стаття 377-1 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено у статті 377-1 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках, визначених законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З аналізу приписів ч.2 ст.10 ЦПК України у системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_3 навмисно ухиляється від виконання обовязків, покладених на нього судовим рішенням, тривалий час не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, в звязку з чим станом на 1 серпня 2014 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35323, 32 грн., зазначена заборгованість не сплачена платником аліментів і на даний час.

Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, а тому апеляційну скаргу боржника слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді