Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_6, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від

15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина до складу якої, крім іншого, увійшла квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом є мати померлого - ОСОБА_6 та неповнолітня донька - ОСОБА_5

Неповнолітня спадкоємець ОСОБА_5 не має можливості реалізувати свої спадкові права та оформити право спадщини на 1/2 частину спадкової квартири, оскільки ОСОБА_6 не надає нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру відмовлено ОСОБА_5 в оформленні спадщини та роз'яснено про можливість звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.

Беручи до уваги зазначене ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, просила визнання за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

15 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що раніше належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № від 21 вересня 2016 року здійснено автоматичний перерозподіл справи у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_10, справу передано до провадження судді Попович О.В.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_5 є спадкоємцею першої черги після смерті її батька ОСОБА_8, а тому враховуючи відсутність у неї правовстановлюючих документів на квартиру, яка входить до складу спадщини, право власності на належну їй частку підлягає визнанню в судовому порядку.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Згідно з до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать найближчі родичі спадкодавця. Зокрема, це батьки і діти спадкодавця, а також той з подружжя, якому вдалось його пережити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є донькою померлого

ОСОБА_8, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак не може оформити право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову. При цьому відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що на час розгляду справи

ОСОБА_8 не був батьком ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Безпідставними є доводи касаційної скарги щодо необхідності зупинення провадження у справі через оспорення батьківства померлого ОСОБА_8 щодо ОСОБА_5, враховуючи, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 червня 2015 рок, яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_6

Суди попередніх інстанцій вірно визначились із характером спірних правовідносин, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня

2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О.Писана