Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/954/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначило, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н від 25 липня 2011 року.

Відповідно до кредитного договору ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилам надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

ОСОБА_2 умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим,станом на 30 червня 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 11362,04 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 294,37 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7050,43 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 3000 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процента складова) - 517 грн.

Посилаючись на ст.ст. 525 -527, 530,610,615,1054 Банк просив повністю задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБнк» заборгованість за кредитним договором без номера від 25.07.2011 в сумі 3794 (три тисячі сімсот дев'яносто чотири) грн. 37 коп., що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 294,37 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3000,00 гривень та штрафу в розмірі 500 гривень, а також стягнути судовий збір в сумі 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн., всього стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 5172 (п'ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 37 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам.

Зазначило, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 25 липня 2007 року було укладено кредитний договір б/н, оформлений заявою позичальника, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % в місяць з розрахунку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом на вказаній заяві ОСОБА_2 підтверджує, що ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку (а. с. 5 зворот).

Згідно п.п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 30.06.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 11362,04 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 294,37 грн., заборгованості по відсоткам 7050,43 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3000 грн, а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) 517,24 грн., (а. с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, тобто за кредитною схемою.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до положень ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем доведено суму заборгованісті за кредитом, але не є доведеною сума заборгованості по відстокам за користування кредитом.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду.І вважає за необхідне увалити нове рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1,2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України уразі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури,то таке збільшення може відбутися виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури.

У справі, яка переглядається, така процедура передбачена умовами кредитного договору.

За правилам ч. 4 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (чинної на час укладення кредитного договору) у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом сем днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п. 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно п. 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умов пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

З огляду на зазначене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Проте, у справі, яка переглядається, суд залишив поза увагою ті обставини, що повідомлення банку про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором не було надіслано в передбачений цим договором спосіб, відповідач не отримував цього повідомлення, збільшення розміру процентної ставки відбулося не у строк та спосіб, передбачені кредитним договором, оскільки відповідний документ про внесення змін до договору (додаткову угоду) боржнику банк не надсилав, отже, сторони його не підписували, як це передбачено кредитним договором.

Разом з тим колегія суддів вважає, що за таких обставин повинна діяти первинна відсоткова ставка зазначеного кредитного договору із якої і визначається борг ОСОБА_2 перед Банком.

В суді апеляційної інстанції позивачем було надано розрахунок заборгованості по відсотках за договором б/н від 25 липня 2011 року, згідно якого станом на 31 серпня 2014 року по відсотковій ставці 30% нарахована сумі в розмірі 271,62 грн..

З 31 серпня 2014 року по 30 червня 2016 року по відсотковій ставці 30% розмір відсотків складає 164,11 грн. (294,37/100%*30%/360=0,245 грн. відсотки за день, 0,245*669=164,11 грн.). Загальний розмір відсотків по ставці 30% за період з 17 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року складає 435,73 грн., з яким погодився відповідач в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні спору порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам, що згідно з п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, то з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 479,30 грн.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2017 року в частині відмови у стягненні заборгованості по відсоткам за кредитним договором без номера від 25 липня 2011 року - скасувати і ухвали в цій частині нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 в частині стягнення відстоків за користування кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за кредитним договором без номера від 25 липня 2011 року в розмірі 435,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на коритсь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 479,30 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді: