Справа № 729/395/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченко Л.М.,

за участю секретаря Савости К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, мати ОСОБА_1 та баба ОСОБА_2, яка на день смерті та постійно проживала в АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою. За життя остання заповіту не складала. Спадщину після її смерті прийняли діти - позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, який на день смерті та постійно проживав в АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 3/8 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою (1/4 частина, що належала йому та 1/8 частина, яку він успадкував після смерті матері). За життя він заповіту не склав. Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 Отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину неможливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку державним нотаріусом їм було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Окрім цього, позивачі мають право на ? частину (по ? частці кожна) житлового будинку за вищевказаною адресою, як члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради, виданою на підставі по господарської книги. Тому просять визнати право власності на вищезазначений житловий будинок загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. по праву спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ? частину за ОСОБА_1 та на ? частину житлового будинку за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині за кожною.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. (а.с. 42 ).

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. (а.с. 43).

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слудуючого.

Судом встановлено, в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані: Голова двору - ОСОБА_3, син - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_1, внука - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 20.01.2017 року №91 (а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в спірному житловому будинку мають право на частку у майні, по ? частині за кожним.

Рішенням від 14 лютого 2017 року № 33854700, державним реєстратором прав на нерухоме майно Бобровицької міської ради, ОСОБА_5, позивачам по справі було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 20).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10). Відповідно до довідки Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №89 від 20.01.2017 року остання на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею на день смерті та протягом 6 місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживали її дочка ОСОБА_1, син - ОСОБА_4, внуки - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 За життя заповіту ОСОБА_3 не складала. (а.с.16). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину після її смерті фактично прийняли діти - позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в розумінні ст. 549 ЦК УРСР, що виявилось в догляді за спадковим майном та підтверджується довідкоюКобижчанської сільської ради Бобровицького району №06-07/47 від 20.01.2017 року (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11). Відповідно до довідки Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №90 від 20.01.2017 року останній на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Разом з ним на день смерті та протягом 6 місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживала сестра ОСОБА_1, та племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_6 За життя заповіту не складав. (а.с.17). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою та 1/8 частина, яку він успадкував після смерті матері. Спадщину після його смерті прийняла сестра, ОСОБА_1, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що належала померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 19).

Згідно довідки, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» про технічний стан нерухомого майна від 03.02.2017 року № 45, право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.22).

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що позивачі, як колишні члени колгоспного двору, мають право на 1/4 частину житлового будинку за кожною, а рішенням державного реєстратора від 14.02.2017 року їм відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, та те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно, реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 120, 123, 127, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 346, 1268 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 209,212-215,218 ЦПК України

суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 по праву спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та по праву спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Демченко