Справа № 263/9825/13-ц
Провадження № 2-с/263/12/2017
У Х В А Л А

ІМ Е Н Е М У К Р А ЇН И

24 квітня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя за заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з даною заявою, якою просить скасувати вказаний судовий наказ (провадження № 2-н/263/1166/2013), винесений Жовтневим районним судом м. Маріуполя 24.09.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті послуг за спожиту електроенергію в розмірі 937 грн. 46 коп. за період з 02.06.2011 року по 15.07.2013 року, за квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вказану квартиру ОСОБА_2 за договором дарування від 14.08.2001 року подарував гр-ну ОСОБА_3, виписався з неї, та жодного відношення до цієї квартири не має, тому заборгованість по сплаті послуг за спожиту електроенергію, яка виникла за період з 02.06.2011 року по 15.07.2013 року, виникла не у ОСОБА_2, який на час винесення судового наказу більше 13 років не був власником квартири, та не був там зареєстрований, а у нового власника квартири. При цьому, 11.05.2016 року ОСОБА_2 помер, після смерті якого вона є спадкоємцем першої черги за законом. Зауважує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.01.2017 року за нею було визнано право власності за правом спадкування після смерті ОСОБА_2 на квартиру, розташовану у АДРЕСА_2, проте звернувшись до державного реєстратора для реєстрації за собою права власності на вказану квартиру, їй було повідомлено, що державним виконавцем було накладено арешт на вказану квартиру на підставі вищевказаного судового наказу від 24.09.2013 року. Оскільки на підставі ст.1268 ЦК України заявниця прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, зокрема і його борги, вона звернулась до суду з даною заявою.

Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд заяви про скасування судового наказу за її відсутності та її задоволення.

Представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд заяви за її відсутності, залишивши її вирішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню на підставі наступного.

Судом встановлено, що 24.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя був винесений судовий наказ (справа № 263/9825/13-ц, провадження № 2-н/263/1166/2013) про стягнення з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: 87500, м. Маріуполь Донецької області, вул. Артема б.№152-а, кв.№81 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 937 грн. 46 коп., яка утворилась за період з 02.06.2011 року по 15.07.2013 року, а також судового збору в сумі 114 грн. 70 коп.

Згідно договору дарування від 14.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2 подарував квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, гр-ну ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 11.05.2016 року помер.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.01.2017 року за ОСОБА_1, як за спадкоємцем першої черги, при відсутності інших спадкоємці, що прийняли спадщину, було визнано право власності за правом спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 11 травня 2016 року, на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 (Миру) у місті Маріуполі Донецької області.

Згідно ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.105, ст.105-1 ЦПК України боржник має право у разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування. Суд поновляє заявнику строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, тому як в матеріалах справи відсутні відомості про отримання боржником судового наказу, у звязку з чим суд вважає, що строк пропущено з поважної причини, а також постановляє ухвалу про скасування судового наказу. За результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається заявниця, яка як спадкоємець прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, зокрема вказану заборгованість за судовим наказом, підтверджені наданими документами, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим проходить до висновку, що вимоги стягувача повинні розглядатися в позовному провадженні,

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в той час як стягувачем не надано суду жодного доказу на спростування наведених заявницею доводів.

Таким чином, дана заява підлягає задоволенню, а судовий наказ від 24.09.2013 року, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя, відповідно до ст.105-1 ЦПК України, скасуванню через наявність спору про право стягувача на заявлену заборгованість.

Задовольняючи заяву, суд також виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, оскільки накладений державним виконавцем арешт на належну заявниці квартиру АДРЕСА_3 (Миру) у місті Маріуполі Донецької області в порядку примусового виконання вищевказаного наказу, порушує законні права та інтереси ОСОБА_1

Керуючись ст. 105-1, 106, 197 ч.2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Судовий наказ (справа № 263/9825/13-ц, провадження № 2-н/263/1166/2013) про стягнення з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: 87500, м. Маріуполь Донецької області, вул. Артема б.№152-а, кв.№81 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 937 грн. 46 коп., яка утворилась за період з 02.06.2011 року по 15.07.2013 року, а також судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. скасувати.

Розяснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Суддя: Н.В. Хараджа