Провадження №2/447/110/17
Справа №447/1792/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

24.04.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретаріДанилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка є законним представником та діє в інтересах ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної майнової шкоди ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок неправомірних дій малолітнього ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13 серпня 2016 року о 15:30 год. Малолітній ОСОБА_3 заподіяв шкоду його автомобілю НОМЕР_1, а саме взявши камінь до рук, навмисне його кинув в передню праву частину капоту автомобіля, внаслідок чого розбив фару, а також пошкодив капот автомобіля. Такі дії ОСОБА_3 були зафіксовані на відео реєстратор, який він завжди залишає включеним в салоні свого автомобіля.

В результаті заподіяння майнової шкоди він звернувся до організації, яка надає послуги з ремонту автомобілів та заміни запасних частин. Згідно рахунку фактури від 17.08.2016 року ГА - 009016, наданого ТОВ «АД Галич Авто», витрати, які йому необхідно понести за купівлю нової передньої правої фари становлять 4857,00 грн, витрати на їх заміну (виконання робіт) - 147,40 грн. та ремонт капота 3267,96 грн, а всього разом - 8272,36 грн. У звязку з наведеним, просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, покликаючись на доводи наведені у позовній заяві та просив такий задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні просив в позові відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди врегульовано положеннями Глави 82 Розділу ІІІ Книги Пятої ЦК України. Зокрема, за загальним правилом, визначеним ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за цією правовою нормою, необхідним є доведення таких факторів: по-перше, неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої заподіяно шкоду, якщо її завдавач був уповноважений на такі дії; по-друге, наявність самої шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майнового або немайнового характеру. Шкода в такому випадку, є не лише обовязковою умовою, але й мірою відповідальності, оскільки за загальним правилом, відображає грошову оцінку майнових та немайнових втрат потерпілого і повинна бути відшкодована в повному обсязі; по-третє, причинно-наслідковий звязок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода виступає обєктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, і по-четверте, обовязково повинна бути вина завдавача шкоди, яка може виражатись як у формі умислу, так і формі необережності. Наявність всіх перелічених умов в їх сукупності є обовязковим для ухвалення рішення про відшкодування шкоди, і в силу ст. 60 ЦПК України, обовязок щодо їх доведення законом покладено на позивача. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.08.2009 № ВСС626745.

13.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський ВП ГУНП у Львівській області по телефону із повідомленням про те, що невідома особа пошкодила каменем капот його автомобіля, припаркованого біля його будинку.

З оглянутого в судовому засіданні відео з реєстратора вбачається, що 13.08.2016 року неподалік автомобіля НОМЕР_1 перебували троє малолітніх дітей, які граючись під деревом, намагалися скинути палку біля якого стояла машина сірого кольору, яка застряла на дереві. Коли спрацювала сигналізація на авто діти налякалися та повтікали. Згодом повернулися та побачили збоку капоту маленьку царапинку.

Згідно пояснень, наявних в матеріалах висновку Миколаївського ВП ГУНП у Львівській області за телефонним повідомлення гр.. ОСОБА_1 вбачається, що звідки взялася царапина на автомобілі пояснити не можуть.

Як на доказ наявності шкоди ОСОБА_5 посилається на рахунок фактуру від 17.08.2016 року № ГА-009016 ТОВ «АД Галич Авто», однак даний рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, а має лише інформаційний характер. Фактично він є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені товари чи надані послуги. Факт отримання товарів повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом приймання передачі виконаних робіт, у звязку з чим у позові потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка є законним представником та діє в інтересах ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної майнової шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя : Карбовнік І. М.