Справа № 758/5377/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Малько Ж.С., заінтересована особа - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

04.01.17 МТСБУ звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малько Ж.С.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малько Ж.С. від 25.11.16 виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв'язку з тим, що неможливо встановити особу боржника (відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника). Вказану постанову отримано 27.12.16.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також те, що постанова державного виконавця винесена з порушенням норм діючого законодавства, заявник просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати відповідну постанову.

Заявник та заінтересовані особи свого права на участь у судовому засіданні не використали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності вказаних осіб.

Державний виконавець Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві Малько Ж.С. звернулася до суду із заявою про розгляд скарги без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 10.10.16 державним виконавцем Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малько Ж.С. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь МТСБУ боргу у сумі 2229,40 грн. (а.с. 7).

25.11.16 постановою державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малько Ж.С. повернуто виконавчий документ стягувачеві у зв'язку з неможливістю встановити особу боржника (а.с. 8).

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

У спірній постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець послався на те, що: «неможливо встановити особу боржника». Проте, як вбачається зі змісту виконавчого листа, у ньому зазначені персональні дані боржника, зокрема, його прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, адреса місця проживання (а.с. 9). Конкретних даних, які б свідчили про об'єктивну неможливість ідентифікувати особу боржника, переліку вжитих заходів у постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві не зазначено.

У відповідності до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ протягом трьох днів з дня пред'явлення його до виконання не повертався стягувачу органом державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження за виконавчим документом було відкрито, а відтак слід вважати, що виконавчий документ відповідав вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» якою затверджені вимоги щодо його форми та змісту.

У п.3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право державного виконавця вживати заходів щодо розшуку майна та особи боржника.

Разом з тим, у постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві не зазначено жодних відомостей про те, що державним виконавцем вживалися заходи щодо розшуку майна та особи боржника.

П. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів визначених Законом, щодо примусового виконання судового рішення.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що скарга заявника знайшла своє доведення у судовому засіданні, ґрунтується на вимогах діючого законодавства, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Малько Ж.С., заінтересована особа - ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Малько Ж.С. щодо винесення постанови від 25.11.16 ВП № 52569118 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві Малько Ж.С. від 25.11.16 ВП № 52569118 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко