Провадження № 8/522/19/17
Справа № 2-415/11
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2017 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі №2-415/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , за участю третіх осіб КП «ОМБТІ та РОН», Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Управління Держкомзему в Одеській області, ОСОБА_22 про визнання права власності на самочинне будівництво та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_23 , що діяла на підставі довіреностей від імені позивачів ОСОБА_1 (строк дії довіреності сплив 04.12.2015 р.), ОСОБА_2 (строк дії довіреності сплив 30.08.2014 р.), ОСОБА_3 (строк дії довіреності сплив 30.08.2014 р.), ОСОБА_4 (строк дії довіреності сплив 03.08.2014 р.) звернулась 08.08.2013 р. до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд рішення суду першої інстанції у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстав, встановлених п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України (т.5, а.с.137-138).

У зазначеній заяві представник заявників просила суд постановити ухвалу, якою скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2012 р. в зв`язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування вимог зазначила наступне: відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що домоволодіння по АДРЕСА_1 є багатоквартирним житловим будинком і прибудинкова територія під цей багатоквартирний будинок органом місцевого самоврядування не відводилась, ОСОБА_24 і Ніколаєви по АДРЕСА_1 самовільно побудували споруди, що не були прийняті в експлуатацію у встановленому законом порядку; Між тим, після набрання рішенням Приморського районного суду від 13.11.2012 р. законної сили, було отримано листи від КП БТІ Одеської міської ради (лист за № 4211-10/224М) і УАГ Одеської міської ради (лист за № 01-11/1161), технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1 , якими обставини, встановлені судом першої інстанції, на думку заявника, спростовуються і підтверджується, що домоволодіння про АДРЕСА_1 є приватним домоволодінням, мав місце відвід земельної ділянки під це домоволодіння, у ОСОБА_1 і ОСОБА_25 відсутні будь-які самовільні споруди, що потребують прийняття в експлуатацію. Зазначені обставини вважає істотними для правильного розгляду справи, які на час розгляду справи не були відомі позивачам та їх представнику.

Ухвалою суду 20.08.2013 року (головуючий суддя Суворова О.В.) було відкрито провадження по заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі № 2-415/11.

У зв`язку з відкриття ВССУ касаційного провадження у вказаній справі, судом 1-ї інстанції 17.10.2013 року справа №2-415/11 була направлена на адресу ВССУ.29.11.2013 року справу №2-415/11 після її розглядом судом касаційної інстанції було повернуто до Приморського районного суду м. Одеси.

Оскільки заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 08.08.2013 року не була розглянута, вказана цивільна справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. на підставі протоколу авто розподілу від 01.11.2016 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_26 заперечувала проти задоволення заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, в обґрунтування своїх пояснень надала до суду письмові заперечення. Вважає заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року необґрунтованою, тому просила залишити її без задоволення.

Представник Одеської міської ради Старостін О.С. (діє на підставі довіреності від 29.12.2016 року) у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, вважає, що обставини, зазначені заявниками у клопотання, не є істотними, зазначив, що було багато судових спорів, які спростовують дані обставини.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, жодних клопотань суду не заявляли.

Суд з урахуванням вимог ст.. 365 ЦПК України, за згодою осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності заявників та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши подану заяву та заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що справа № 2-415/11 знаходиться в провадженні судів з вересня 2006 року, розглядалась судами неодноразово. В останній редакції позовних вимог від 12.04.2010 року позивачі обґрунтували свої вимоги тим, що вони на підставі свідоцтв про право власності разом з відповідачами є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 . З метою поліпшення житлових умов позивачка ОСОБА_1 здійснила реконструкцію належної їй частини житлового будинку зі збільшенням площі і побудувала надвірні споруди: сараї під літ. Э, Э1, Э2 на земельній ділянці 0,0690 га, що знаходиться в її користуванні.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_27 за її життя, правонаступником якої є позивачка ОСОБА_2 , побудували альтанку під літ. «ы» і вбиральню під літ. «ь» на земельній ділянці площею 0,0527 га, яка знаходиться в їх користуванні. Згідно з технічним висновком від 12.09.2006 року самовільно здійснена прибудова під літ. «а4» і побудовані позивачами надвірні споруди можуть експлуатуватись у якості підсобних приміщень.

Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля, склався між співвласниками більше двадцяти років. Вважаючи, що вони набули право користування за набувальною давністю земельними ділянками, просили визнати право власності на самочинне будівництво та визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2013 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою ВССУ від 07.11.2013 року касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було відхилено, рішення суду 1- інстанції від 13.11.2012 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 26.02.2013 року було залишено без змін (т.5, а.с.229-230).

Відповідно до частини 1 статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Як було роз`яснено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30.03.2012 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим .

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Між тим, вказані у поданій від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 заяві підстави перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2013 р. не відповідають вимогам п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України і не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами.
Наведені у цій заяві на підтвердження доводів листи КП БТІ Одеської міської ради і УАГ Одеської міської ради та технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1 не є доказами нововиявлених обставин, оскільки в установленому порядку не спростовують факти, покладені в основу судового рішення від 13.11.2012 року.

Як вбачається з позовних заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 13.11.2012 р., касаційної скарги на рішення суду від 13.11.2012 р. і ухвалу апеляційного суду від 26.02.2013 р., звукозапису судових засідань, журналу судових засідань, позивачі і їх представник в обґрунтування вимог посилались на те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 є приватним домоволодінням, під домоволодіння здійснено відвід земельної ділянки ( т. 2, а. с. 144-145, т. 3, а. с. 127-129, 195-197, т. 5, а. с. 34-38 ). Тобто, зазначені обставини входили до предмета доказування і були досліджені судами першої і апеляційної інстанції при з`ясуванні судом обставин справи, що відображено в рішенні від 13.11.2012 р. і ухвалі від 26.02.2013 року ( т. 5 , а. с. 21- 27, 121-125).

Також обставини, що вказуються в заяві про перегляд судового рішення в якості нововиявлених, були предметом дослідження судів першої, апеляційної і касаційної інстанцій в інших цивільних справах (справа №2-4207/09, справа №2-2691/11), в яких брали участь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 та рішення у яких були ухвалені ще до рішення суду від 13.11.2012 року.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30.03.2012 р. № 4, обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Додані ж до вказаної заяви копії листів КП «БТІ» Одеської міської ради від 19.06.2013 р. за № 4211-10/224-М і УАГ Одеської міської ради від 12.04.2013 р. за № 01-11/1161 та копія технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 14.12.2012 р., якими обґрунтовано заяву, не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки є новими доказами, які не вливають на правильність, законність і обґрунтованість рішення суду від 13.11.2012 року, а не доказами, підтверджуючими нововиявлені обставини.

Висновок суду, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з двох багатоквартирних будинків, квартири в яких приватизовані на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачами і членами їх сімей, в тому числі і позивачами, підтверджується наступними письмовими доказами, оцінка яким дана судом в рішеннях:

- листом КП ЖКС «Фонтанський» № 2671 від 09.12.2008 р., який обслуговує багатоквартирні будинки літ. «А» і літ. «Б» по АДРЕСА_1 , про знаходження вказаних будинків на балансі КП «ЖКС «Фонтанський», раніше «ДЕЗ Фонтанський», відповідно до розпорядження одеського міського голови № 97-01р від 28.01.2003 р. (т. 3, а. с. 24);

- копією розпорядження одеського міського голови № 97-01р від 28.01.2003 р. «Про передачу майна у повне господарське віддання комунальним підприємствам «Дирекція єдиного замовника», згідно з яким багатоквартирні будинки по АДРЕСА_1 в числі інших багатоквартирних будинків комунальної власності передано з балансу Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради на баланс житлово-експлуатаційної організації ( т. 4, а. с. 48-51);

- копіями розпоряджень Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради від 18.09.2000 р. за № 952 та від 02.02.2001 р. № 83 ( т. 3, а. с. 171, т. 5, а. с. 56);

- копією свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 від 06.02.2001 р., виданого Приморською райадміністрацією Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_27 та ОСОБА_25 , у якому в графі «Свідоцтво видано на підставі» вказано, що це свідоцтво видано замість свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.04.1994 року ( т. 1, а. с. 92);

- копією договору купівлі-продажу від 19.11.1999 р., на підставі якого ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_3 і в подальшому в 2000 р. отримала свідоцтво про право власності на 123/1000 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , відповідно до якої відчужувана квартира АДРЕСА_3 належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 07.04. 1994 р., виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м. Одеси (т. 3 , а. с. 40);

- копією свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_4 від 21.09.2000 р., виданого Приморською райадміністрацією Одеської міської ради, у якому в графі «Свідоцтво видано на підставі» вказано, що воно видано замість договору купівлі-продажу від 19.11.1999 р., ( т.1, а. с. 80);

- копією довідки ОМБТІ та РОН від 26.10.2000 р. про розрахунок часток власників приватизованих квартир в будинках по АДРЕСА_1 ( т. 5, а. с. 57-58);

- копією розпорядження органу приватизації за № 38127 від 4 квітня 1994 р. і копією виданого на підставі цього розпорядження на ім`я ОСОБА_25 і ОСОБА_27 свідоцтва про право власності на житло від 04.04.1994 року ( т. 3, а. с. 170 -171).

Зазначення в свідоцтвах про право власності на домоволодіння, виданих в тому числі на ім`я позивачів, терміну «домоволодіння» та ідеальних часток сторін у цьому домоволодінні не спростовує факту існування по АДРЕСА_1 двох багатоквартирних будинків.

Згідно з чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством, зокрема, п.2 розділу II Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу УРСР від 31.01.1966 р., домоволодіння - це два і більше будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані під одним порядковим номером по АДРЕСА_5 .

Таким чином, оскільки два багатоквартирних житлових будинків літ. А і Б розташовані під одним порядковим АДРЕСА_1 (про що зазначено в самих свідоцтвах про право власності), вони являють собою домоволодіння. Здійснення ОМБТІ та РОН розрахунку часток власників приватизованих квартир в будинках по АДРЕСА_1 і затвердження цього розрахунку не змінює правовий статус (титул) багатоквартирних житлових будинків і не перетворює їх на приватне домоволодіння.

Рішення про переведення багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 , які до приватизації знаходились у комунальній власності, у приватне домоволодіння органом місцевого самоврядування не приймалось і не могло прийматись в силу діючого законодавства.

Отже, зроблений у копії листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 19.06.2013 р. за № 4211-10/224-М висновок, що оскільки домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві спільної часткової власності за переліченими у цьому листі особами, воно є приватним домоволодінням, суперечить закону і є помилковим.

Висновки суду першої і апеляційної інстанцій в ухвалених рішеннях, що прибудинкова територія під багатоквартирні будинки по АДРЕСА_1 органом місцевого самоврядування не відводилась підтверджуються:
- копіями свідоцтв про право власності на домоволодіння АДРЕСА_4 від 21.09.2000 р. і № 9 від 06.02.2001 р., виданих Приморською райадміністрацією Одеської міської ради, в яких відсутнє зазначення земельної ділянки під домоволодінням по АДРЕСА_1 ( т.1, а. с. 80, 92);

- копією листа Одеського міського управління земельних ресурсів від 06.09.2004 р. №02-08/м-37-3484/08, згідно з яким земельна ділянка під прибудинкову територію багатоквартирних будинків літ. А і літ. Б по АДРЕСА_1 не надавалась (т. 5, а. с. 55 );

- відповіддю Одеської філії ДП «Центр державного земельного кадастру» Держкомзему України від 16.07.2010 р. №13-02/11218, в якій зазначено, що згідно автоматизованої системи Державного земельного кадастру інформація щодо реєстрації земельних ділянок за позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , які проживають в АДРЕСА_1 , відсутня (т. 4, а. с. 53);

- черговим кадастровим планом в межах кадастрового кварталу, що включає АДРЕСА_1 , наданим Одеською філією ДП «Центр державного земельного кадастру» Держкомзему України, який підтверджує, що земельні ділянки по АДРЕСА_1 у власність та користування позивачів не передавалися та землевідвід під багатоквартирні будинки літ. А і літ. Б, розташовані за цією адресою, не здійснювався (т. 4, а. с. 54).

- відповіддю КП «ОМБТІ та РОН» від 15.04.2009 р., в якій зазначено про відсутність матеріалів про первісний відвід земельної ділянки по АДРЕСА_1 (т. 3, а.с.176).

- технічними паспортами на домоволодіння по АДРЕСА_1 , оригінали яких оглядались і досліджувались судом першої та апеляційної інстанцій у судовому засіданні, в яких зазначено, що реєстрація земельної ділянки за домоволодінням по АДРЕСА_1 , відсутня ( т. 5, а. с. 85-103 );

- позовними заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені яких також діяла ОСОБА_28 , про визнання за позивачами права користування частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі ст. 119 ЗК України за набувальною давністю ( т. 1, а. с. 4-6, т. 3, а. с. 50-51, 80-83);

- поясненнями позивачів і їх представника про відсутність правоустановчих документів на спірну земельну ділянку.

Судом першої і апеляційної інстанцій за розглядом даної справи було встановлено, що спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 , порядок користування якою просили визначити позивачі, знаходиться в комунальній власності, в користування або власність будь-яких осіб Одеською міською радою не передавалась, рішення про її відведення для будівництва та обслуговування будинків, споруд, в тому числі під прибудинкову територію багатоквартирних житлових будинків літ. А і Б (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , міською радою не приймалися.

Той факт, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з багатоквартирних будинків, розташованих на землях комунальної власті, встановлено також рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2009 р. в цивільній справі № 2-42207 (т.6, а.с.166-172).

Лист УАГ Одеської міської ради від 12.04.2013 р. за № 01-11/1161 та договір від 30.08.1948 р., якими обґрунтовується заява про перегляд рішення суду першої інстанції у зв`язку з новоявленими обставинами, не можуть бути визнані актом первинного відводу земельної ділянки під домоволодіння по АДРЕСА_1 та надання земельної ділянки за цією адресою позивачам під будівництво прибудов і будівель з огляду на таке.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 116 ЗК прийняття рішення про надання земельних ділянок в межах міста у користування або власність, в тому числі для обслуговування будинків та відведення земель під прибудинкові території багатоквартирних будинків, віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування, про що зазначалось вище.

Документами, які посвідчують право особи на користування земельною ділянкою, відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено державні акти на право користування земельною ділянкою. Такі акти заявниками і їх представником суду не надані.

За приписами ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Між тим, договір від 30.08.1948 р., копія якого додана до заяви про перегляд рішення суду від 13.11.2012 р., не містить інформації щодо предмета доказування.

За договором від 30.08.1948 р. БО ВМБ ЧФ (Чорноморського флоту) було надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 32,11 га в районі 8-ї станції Середнього Фонтану з спеціальним цільовим призначенням розміщення і експлуатація військової частини № 90569 ( т. 2, а. с. 81-83). Згідно з п. Ф-9 зазначеного договору на наданій у користування земельній ділянці знаходились виключно спеціальні будівлі. Пунктом Ф-7 цього договору встановлено, що спорудження на наданій земельній ділянці тимчасового житла, житлових будівель, споруд (стандартні будинки, бараки), за винятком споруд, безпосередньо пов`язаних з самим процесом виконання робіт, забороняється.
Землевідвід, здійснений 1948 році, не може бути визнаний первинним землевідводом під будівництво та обслуговування житлових будинків по АДРЕСА_1 також і тому, що житловий багатоквартирний будинок за вказаною адресою був побудований до Жовтневої революції, тобто до 1917 року, що підтверджується копією акту МЕП-61 м. Одеси від 2001 р. ( т. 4, а. с. 129).

Крім того, договір з БО ВМБ ЧФ (Чорноморського флоту) від 30.08.1948 р. був предметом дослідження судових інстанцій у справах, в яких брали участь і особи, які є позивачами і відповідачами в даній справі. Зокрема, цей договір досліджувався судом у цивільній справі № 2-414/11 у зв`язку з посиланням на нього позивачів Мальцевих в обґрунтування вимог про становлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2013 року (т.6, а.с.173-180).

Зазначені обставини виключають можливість визнання вказаного договору від 30.08.1948 р. доказом нововиявлених обставин.

Копія технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 14.12.2012 р., яка не містить відмітки про самочинно побудовані споруди, що додана до заяви про перегляд рішення суду від 13.11.2012 р., не може бути визнана доказом нововиявлених обставин з наступних підстав.

Обставини будівництва позивачами прибудови до багатоквартирного будинку, будівель і споруд, на які вони просили суд визнати право власності, були предметом доказування при розгляді судом першої інстанції цивільної справи № 2-415/11, що підтверджується рішенням від 13.11.2012 р., про перегляд якого заявлено клопотання.

Суди першої і апеляційної інстанцій за розглядом даної справи №2-415/11 дійшли висновку, що будівлі і споруди, побудовані позивачами є самочинним будівництвом, позивачі не звертались до визначених законом органів, до компетенції яких належить вирішення питання про прийняття в експлуатацію збудованих об`єктів, із заявою про прийняття цих об`єктів в експлуатацію.

Зокрема, доказами здійснення самочинного будівництва, що були досліджені судом першої і апеляційної інстанцій під час розгляду справи, є технічні паспорти на домоволодіння по АДРЕСА_1 від 26.07.2008 р. і від 14.08.2006 р., виготовлені КП «ОМБТІ та РОН» (т. 5, а. с. 85-94, 95-103), та технічні висновки КП «ОМБТІ та РОН» за 2006 рік про можливість збереження здійсненого ОСОБА_1 і Ніколаєвими самовільного будівництва, які надані суду першої інстанції позивачами і їх представником ( т.1, а. с. 68-79, 81-91).

У технічному паспорті від 04.08.2006 р. на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданому на ім`я ОСОБА_29 , КП «МБТІ та РОН», проставлено відмітку, згідно з якою здійснена ОСОБА_1 до стін багатоквартирного будинку прибудова літ. «а4» і інші побудовані ОСОБА_1 і ОСОБА_25 будівлі і споруди, на які позивачі просили суд визнати право власності, є самочинним будівництвом.

Крім названих доказів, факт здійснення позивачами самочинного будівництва підтверджується змістом їх позовних заяв (т. 1, а. с. 4-6, т. 2, а. с. 50-51, 81-88) та іншими матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що обставини, викладені заявниками у клопотання про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, не є істотними у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України і не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами. Отже, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами без задоволення.

Керуючись ст.ст.. 3, 168, 208-210, 361-365 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2012 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі №2-415/11 залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.
27.04.2017