Справа № 361/5810/16-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/1089/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 52 20.04.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 5» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала наступним:

Позивач з 23 липня 2013 року по 11 квітня 2015 року працювала двірником в комунальному підприємстві Броварського міської ради «Житлово-експлуатаційна контора - 5». При цьому відповідач не здійснював індексацію її заробітної плати у відповідності до ст. 95 КЗпП України. Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року з відповідача на її користь стягнуто індексацію заробітної плати в розмірі 1147,35 гривень. Вказану суму відповідач виплатив їй лише 08.10.2016 р. Таким чином за при звільненні її з роботи відповідач фактично не виплатив сі належні суми, відтак повинен сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки, починаючи з дня звільнення по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток позивача складає 79,927 грн., час затримки складає 545 днів (12.04.2015 р. по 07.10.2016 р.). Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача склав 43560,20 грн., які позивач й просила суд стягнути на її користь з відповідача.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2016року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи її позовної заяви. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду відповідає наведеним вимогам.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було ретельним чином перевірені доводи позовної заяви та обставини справи, в результаті чого суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Такі свої висновки суд першої інстанції обгрунтовував тим, що в силу положень закону та компенсаторності характеру індексації заробітної плати, її невиплата при звільненні працівника з роботи не породжує передбаченого ст. 117 КЗпП України обов'язку виплати йому середнього заробітку за час такої затримки. З наведеними висновками суду першої інстанції погоджується й колегія суддів апеляційного суду. При цьому колегія суддів зважає на те, що рішення Конституційного Суду України, на яке апелянт посилається у своїй скарзі, стосується строків звернення працівника до суду з вимогою про стягнення ненарахованої індексації та жодним чином не спростовує одноразовості здійснення її нарахування. Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не обґрунтовують наявності підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2016року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк