_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3558/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом в якому просять визнати недостовірною і такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інформацію, поширену в заяві від 25 січня 2016 року, яка було направлена на адресу ГУНП України в Одеській області, в частині тверджень, що ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 1300000 дол. США, отриману нею шахрайським шляхом, після чого ОСОБА_1 вбив ОСОБА_2, а труп закопав під будинком за адресою: АДРЕСА_1. Також просять зобов'язати ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 та ОСОБА_2, поширену в заяві від 25.01.2016 року, яка була направлена на адресу ГУНП України в Одеській області, шляхом направлення повного тексту даного рішення суду протягом двох тижнів з дня набрання ним законної сили на адресу ГУНП України в Одеській області, а також стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 7250 гривень на кожного. При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що 25 січня 2016 року ОСОБА_3 доГУНП України в Одеській області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку направлено до Хмельницького відділу поліції в якій ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 1300000 дол. США, отриману нею шахрайським шляхом, після чого ОСОБА_1 вбив ОСОБА_2, а труп закопав під будинком за адресою: АДРЕСА_1. Згідно висновку Хмельницького ВП Малиновського ВП у м.Одесі від 29.01.2016 року складеного за результатами перевірки обставин викладених у заяві відповідача встановлено, що ніяких протиправних посягань відносно ОСОБА_2 не відбувалось, ОСОБА_2 є живою та дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки, вищезазначена інформація є недостовірною, образливою та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, позивачі вимушені звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях, які надав до суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 34 Конституції кожен має право на свободу думки і слова, межею якої є право іншої особи на повагу до її гідності та честі.

Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність і честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, передбачено ст.297 ЦК України.

Відповідно до ст. 299 ЦКУ України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації .

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації (ст.277 ЦК України).

Недостовірною є інформація неправдива, та, що не відповідає дійсності, тобто повідомлення про факти, події, яких насправді не було. Поширенням неправдивої інформації вважається ознайомлення з нею хоча б однієї особи. Право на захист з ганебністю поширеної інформації не пов'язується.

На підставі ст. 23 ч. 1, ч. 2 п. 4 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні, колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У зв'язку з цим Конституційний суд України у своєму рішенні від 10 квітня 2003 року (справа № 1-9/2003, про поширення відомостей) зазначив, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів осіб, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам громадянину.

Відповідно до роз'яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся доГУНП України в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, яку направлено до Хмельницького відділу поліції та в якій ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 1300000 дол. США, отриману нею шахрайським шляхом, після чого ОСОБА_1 вбив ОСОБА_2, а труп закопав під будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку Хмельницького ВП Малиновського ВП у м.Одесі від 29.01.2016 року складеного за результатами перевірки обставин викладених у заяві відповідача встановлено, що ніяких протиправних посягань відносно ОСОБА_2 не відбувалось, ОСОБА_2 є живою та дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Звернення ОСОБА_3 доГУНП України в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, сама по собі не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію та завдають шкоду інтересам особи, та бути підставою для притягнення зазначеної особи до цивільно-правової відповідальності.

Доводи позивачів про те, що сам факт подання заяви до правоохоронного органу є поширенням недостовірної інформації, не може бути прийнято до уваги, оскільки викладення фактів у заяві до правоохоронного органу, не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам особи, відносно якої подано заяву.

Крім того, зазначене звернення викликане наміром відповідача виконати свій громадський обов'язок, а не навмисно порушити особисті немайнові права позивачів.

Таким чином, суд вважає, що юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відсутній, а тому вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,158,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.