Справа № 401/3690/16-ц;
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2017 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідачки на її користь заборгованість за договором позики від 10 травня 2016 року у сумі 8219 грн. 76 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 10.05.2016 року уклала з відповідачкою договір позики, згідно якого передала їй грошові кошти у сумі 8219 грн. 76 коп. з умовою їх повернення до 13 травня 2016 року. Договір укладений у виді розписки. По закінченню вказаного строку відповідачка борг не повернула, а на її прохання повернути борг пояснила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості повернути борг. У звязку із цим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та суду пояснила, що вона здійснює підприємницьку діяльність, предметом якої, зокрема, є торгівля металопластиковими виробами. На підставі договору постачання з ТОВ «Дизайн Пласт Сервіс», вона купує у вказаного постачальника металопластикові вироби з правом їх реалізації в будь-якому регіоні. З цією метою вона приймає замовлення на металопластикові вироби та здійснює їх реалізацію. До неї звернулась відповідачка ОСОБА_2 та оформила замовлення на металопластикові вироби, проте оплатити їх вона не мала можливості та попросила відпустити товар без оплати. Оскільки, ОСОБА_2 неодноразово замовляла у неї вироби, то вона довіривши, відпустила їй замовлені вироби. При цьому ОСОБА_2 безпосередньо на бланку комерційної пропозиції (замовлення) власноруч написала, що вона бере у борг суму коштів 8219 грн. 76 коп., яку зобовязалась повернути до 13.05.2016 року. Позивачка пояснила, що безпосередньо кошти вона їй не передавала, але відпустила металопластикові вироби на суму боргу.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що ОСОБА_2 ніяких коштів від ОСОБА_1 не отримувала. При цьому акцентував увагу суду на психологічному стані відповідачки ОСОБА_2 та вказав, що у разі якщо припустити, що відповідачка і писала таку розписку, то вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Крім цього ставить під сумнів укладання договору позики, з огляду на те що текст розписки не містить необхідної інформації з якої можливо зробити висновок про факт отримання коштів саме ОСОБА_2 від ОСОБА_1 Просить у позові відмовити.

Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є субєктом підприємницької діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, свідоцтвом платника єдиного податку (а.с. 47-49) Вид господарської діяльності, який здійснює позивач ОСОБА_1 є роздрібна торгівля непродовольчими товарами не віднесеними до інших груп.

Позивачем ОСОБА_1 укладений договір постачання від 01.01.2012 року з постачальником ТОВ «Дизайн Пласт Сервіс» згідно якого вона купує у нього металопластикові вироби та інше та оплачує товар за цінами, вказаними в рахунку-фактурі та накладній. Згідно вказаного договору вона реалізує продукцію постачальника у будь-якому регіоні України на власних умовах при цьому має право використовувати торгову марку постачальника для здійснення своєї діяльності. (а.с.50)

Згідно договору про надання послуг суборенди приміщення (а.с.51) позивач ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність за адресою м. Кременчук, пров. Гвардійський, 8.

З комерційного замовлення № 21054 від 10.05.2016 року, складеного на бланку «Дизайн Пласт Сервіс» встановлено, що ОСОБА_2 є замовником металопластикових виробів у кількості 2 шт. загальною площею 8,32 кв.м. Вартість замовлення складає 8219 грн. 76 коп. У графі «Підпис замовника» підпис ОСОБА_2 відсутній. На чистому полі вказаного замовлення наявний рукописний текст такого змісту: « Беру в долг сумму денег 8219.76 обязуюсь вернуть до 13.09.2016 г. Базилевич О.А. НОМЕР_1, выдан Светловодским МРВ УМВД ІНН НОМЕР_2» зазначена дата 10.05.2016 року та підпис. (а.с.5)

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Статтею 360-7 ЦПК України передбачена обвязковість судових рішень Верховного Суду України, зокрема, визначено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Даючи оцінку наданих суду доказів у їх сукупності, суд вважає, що розписка, яка надана позивачем ОСОБА_1 на підтвердження укладання договору позики з ОСОБА_4 не містить необхідних умов, які б підтверджували факт передачі грошової суми 8219 грн. 76 коп. відповідачу ОСОБА_4

Крім цього позивач ОСОБА_1 у своїх усних поясненнях суду підтвердила, що безпосередньо грошові кошти вона не передавала відповідачу, а лише на її прохання передала металопластикові вироби зазначені у специфікації до комерційного замовлення, за які відповідачка повинна була сплатити їх вартість.

Таким чином, суд приходить до переконання, що спірні правовідносини, які виникли у сторін не випливають з договору позики, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві.

Натомість беручи до уваги надані докази можливо дійти висновку що права та обовязки, які виникли у сторін, характерні при укладанні договору купівлі-продажу (поставки). Вказані правовідносини врегульовані Главою 54 ЦК України, зокрема ст. 706 ЦК України.

Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичнихчи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказівсторінта інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки предмети доказування у спірних правовідносинах, які випливають з договору позики та із договору купівлі-продажу (поставки) є різними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в межах заявлених позивачем ОСОБА_1, не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного та ст.ст.1046,1047 ЦК України, Гл. 54 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 10 травня 2016 року у сумі 8219 грн. 76 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду : ОСОБА_5

11.04.2017