УХВАЛА

іменем україни

5 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником банківської платіжної картки «Бонус плюс» публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») № НОМЕР_1, яку він отримав для перерахунку заробітної плати, так як працює в Котелевській філії ПАТ «Полтаваобленерго».

У червні 2015 року йому стало відомо про те, що його платіжна картка «Бонус плюс» заблокована. На момент здійснення блокування його платіжної картки на рахунку № НОМЕР_1 знаходилося близько 13 тис. грн (заробітна плата). З причин блокування платіжної картки він звернувся до Котелевського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», але працівники даного відділення не надали йому вичерпної інформації щодо причин заблокування його банківської картки та неможливості отримання належних йому грошових коштів в сумі 13 тис. грн. На його звернення по контактному телефону ПАТ КБ «ПриватБанк» - 3700, йому було повідомлено про заблокування його платіжної картки у зв'язку з «шахрайськими діями» з його боку при здійсненні фінансових операцій по зазначеному банківському рахунку, і вирішення питання про розблокування його банківської платіжної картки можливо тільки за рішенням суду.

Вказував на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не звертався до жодного правоохоронного органу із заявою про вчинений ним злочин й жодним правоохоронним органом не було зареєстровано в ЄДРДР кримінального провадження щодо вчинення злочинів при здійсненні фінансових операцій по його банківському рахунку.

Зазначав, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо блокування його банківської платіжної картки «Бонус плюс» № НОМЕР_1 є незаконними й такими, що порушують чинне законодавство України та його конституційні права громадянина України та споживача банківських послуг.

З урахуванням зазначеного, позивач просив зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» розблокувати платіжну картку «Бонус плюс» № НОМЕР_1.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» розблокувати банківську платіжну картку № НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк», які обмежили права клієнта банку (позивача) щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є неправомірними та порушують права останнього. При цьому у процесі розгляду справи відповідачем не було надано суду першої та апеляційної інстанцій належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем протиправних дій або проведення з цього приводу перевірки у строки та порядку, встановленому законом.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 29 липня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг, згідно з яким позивач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами падання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, крім того він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у зв'язку з чим йому було видано картку для виплат № НОМЕР_1.

5 серпня 2015 року позивач внесений до списку клієнтів з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях (кодифікатор 1.41).

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Застосовуючи зазначені положення закону, суди використали лише ті їх приписи, які вказують на умови договору щодо прав клієнта і не врахували виключення з умов договору, що ним же передбачені або законом.

Так, оформлюючи картковий рахунок, ОСОБА_3 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з п. 1.1.3.2.3 яких передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.14 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

Посилання суду на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у такому разі повинен був звернутися до правоохоронних органів не відповідає вимогам закону і такого положення закону суд і не навів.

Заперечуючи проти позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» стверджував, що по картковому рахунку клієнта здійснювались несанкціоновані операції, тому 5 серпня 2015 року ОСОБА_3 був внесений до списку клієнтів з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях. Доступ позивача до коштів на картці було обмежено до розгляду спеціально уповноваженим органом звернень клієнта про вчинення позивачем злочину. Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Пунктом 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 (далі - постанова) передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Згідно зі ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк в тому числі здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

У порушення наведених норм права та вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди на зазначене уваги не звернули, належним чином не перевірили, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення сторін, якими доказами вони підтверджуються; не визначилися з нормами матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, не встановили усіх фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, унаслідок чого дійшли передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Таким чином, судами попередніх інстанцій при розгляді позовних вимог неповно з'ясовані обставини справи і не надано їм належної оцінки, за таких обставин рішення судів підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик