гСправа № 358/329/17 Провадження № 2/358/206/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_3 сільської ради Богуславського району Київської області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області, про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області в розмірі 2,4 умовних кадастрових гектара, посилаючись на те, що його мати ОСОБА_4 працювала в колгоспі ім. Ілліча с. Іванівка Богуславського району, Київської області, а потім в 1992 році пішла на пенсію. 04 грудня 1995 року КСП «Надія» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Надія» його мати ОСОБА_4 була членом КСП як пенсіонер, що раніше працював в колгоспі, правонаступником якого стало КСП «Надія», але її помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця ОСОБА_4 перешкоджає йому (позивачу), як спадкоємцю за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оформити в ОСОБА_2 районній державній нотаріальній конторі право на спадкове майно.

Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в розмірі 2,4 в умовних кадастрових, який отримували інші бувші члени КСП «Надія».

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника адміністрації, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держгеокадастру у Богуславському районі свого представника в судове засідання не направив, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без представника, а також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, який помер 06 квітня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією матеріалів спадкової справи.

Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що 29 листопада 1996 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої її чоловік ОСОБА_5 прийняв спадщину, оскільки згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Богуславського району Київської області №169 від 11.04.2017 року на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із своєю дружиною ОСОБА_4 по вул. Леніна, 18 в с. Іванівка Богуславського району.

Спадкодавець ОСОБА_4 із 1956 року була членом колгоспу ім. Ілліча с. Іванівка, Богуславського району, Київської області, а потім після реорганізації колгоспу набула членство в КСП «Надія», як пенсіонер, який раніше працював в колгоспі. Даний факт підтверджується копією трудової книжки колгоспника на імя ОСОБА_4 та копією представлення колгоспу ім. Ілліча с. Іванівка Богуславського району Київської області на призначення пенсії від 18.02.1992 року.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області від 06.02.2017 року Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Надія» був виданий 04 грудня 1995 року.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 04 грудня 1995 року була членом даного КСП, як пенсіонер колгоспу, то вона мала право на земельний пай і на її імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4, для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину, в тому числі право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4.

Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Надія» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай).

Довідкою відділу Держгеокадастру у Богуславському районі від 06.02.2017 року підтверджується, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Надія» в умовних кадастрових гектарах складає 2,4.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Оскільки право спадкодавця ОСОБА_4 на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Надія» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), із земель запасу на території ОСОБА_3 сільської ради.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 174 ч.4, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а) ЗК України, ст.ст. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області в умовних кадастрових гектарах 2,4 за рахунок вільних земель на території ОСОБА_3 сільської ради Богуславського району Київської області.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, о особами, які не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення, через 10 днів з моменту отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя ОСОБА_6