233 № 233/672/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 травня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря Вареніченко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
15 лютого 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстровано 06 червня 2014 року, актовий запис № 114 від 06 червня 2014 року складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.
У позовній заяві вказано, що подружжя від шлюбу має спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось, оскільки через постійні сварки вони втратили один до одного почуття поваги і порозуміння, різні погляди на шлюб і сім'ю. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та спричиняє дитині душевні страждання. Сторони не можуть порозумітися при вирішенні побутових проблем. Нормальна атмосфера у родині, піклування один про одного, побутовій сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги відсутні. Останнім часом відповідач не приділяє належної уваги сину. Тому позивач вважає, що збереження шлюбних відносин із відповідачем, який фактично став сторонньою людиною для неї та сина, є недоцільним, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам її та сина. Відповідач більшість часу знаходиться на роботі у м. Києві, а коли приїздить до м.Костянтинівка, то перебуває у своїх батьків. З січня 2017 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Між ними існує спір про поділ спільного майна. Дитина залишиться мешкати з нею. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище ОСОБА_1.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, однак надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 03.05.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З'ясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 06 червня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 114 від 06 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, дошлюбне прізвище дружини - ОСОБА_1.
Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (актовий запис №537 від 01 жовтня 2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області).
Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Разом з тим ч. ст. 110 СК України передбачена можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сім'ю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам дружини ОСОБА_1
Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.
Пленум ВСУ в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.
Однак, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу,та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї ОСОБА_1 суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1, що має істотне значення. Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище ОСОБА_1.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 15, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 114 від 06 червня 2014 року - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя