Справа № 449/873/16 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/1660/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Стрілківська сільська рада про усунення перешкод в користуванні землями загального користування,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся із зазначеним позовом, у якому просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні спільним заїздом загального користування для їхніх господарств та дорогою між їхніми господарствами, що знаходиться по АДРЕСА_1 і належить до земель комунальної власності Стрілківської сільської ради Перемишлянського району, шляхом зобов'язання її:

на праві стороні спільного заїзду зрізати гілля дерева горіх та виноград, чи привести у попередній стан до 6-ти метрів вказаний спільний заїзд для заїзду у його господарство високо габаритними вантажними транспортними засобами;

вздовж дороги між їхніми господарствами зрізати кущі смородини, дерева сливи, базнику, дерева грабу, чим привести ширину дороги в попередній стан, до 2-х метрів довжиною 59,71 метрів.

Оскаржуваним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом помилково взято до уваги лише кадастровий план і фото суміжних присадибних ділянок його та ОСОБА_2, оскільки такий був складений лише напередодні прийняття оскаржуваного рішення і не відповідає фактичним розмірам як спільного заїзду, так і спільної дороги.

Суд першої інстанції поверхово посилався на пункт 3.22 ДБН 360-92, не врахувавши пункт 3.11 цих же ДБН

Вважає, що суд мав зобов'язати Стрілківську сільську раду надати топографічну карту чи генплан забудови села Стоки.

Просить рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, від його представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, однак не додано підтверджуючі документи щодо цього. Тому клопотання про відкладення розгляду справи колегією суддів відхилено як необґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 щодо заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1668 га.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1952 га.

Відповідно до кадастрового плану земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, складеного 13 грудня 2016 року за участі сторін, ширина спільного заїзду загального користування (до земельної ділянки позивача) становить 6,5 м., а між земельними ділянками сторін - 2,09м (а.с.61). У той же час, згідно п.3.22 ДБН 360-92 ширина спільного заїзду (до земельної ділянки позивача) повинна становити не менше 3,6 метри.

Із фотографій спільного заїзду до господарств ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що зелені насадження дерев є з двох сторін спільного заїзду, як із сторони господарства ОСОБА_3, так і з сторони господарства ОСОБА_2 Крім того, огорожа двох сторін між їхніми земельними ділянками є похилена в напрямку спільного проходу.

Із листів Стрілківської сільської ради Перемишлянського району від 31 березня 2014 року №128 та від 29 квітня 2016 року №137 убачається, що ОСОБА_3 самовільно загородив земельну ділянку загального користування (дорогу) і йому неодноразово давалося письмове попередження про зняття огорожі (а.с.27-28).

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача про порушення відповідачем його прав як власника суміжної земельної ділянки (п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України) не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, вони суперечать встановленим обставинам і є необґрунтованими.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.