У Х В А Л А

Справа №338/1308/16-ц

29 березня 2017 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Іваниківської сільської ради, ОСОБА_2, Державного реєстратора Богородчанської селищної ради ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень Іваниківської сільської, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в:

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Іваниківської сільської ради, ОСОБА_2, Державного реєстратора Богородчанської селищної ради ОСОБА_3 у якому поставив питання про визнання недійсними рішень Іваниківської сільської ради: від 21.12.2015 року №45-3/2015 «про зміни в землекористуванні» яким вилучено у померлої ОСОБА_4 0,31 га в урочищі «в бишині» і 0,10 га в урочищі «Біля пасовища» в межах с.Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області; від 11.02.2016 року №80-4/2016 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2Б.» яким відповідачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,34 га в урочищі «Бишини» в с.Іваниківка; від 06.07.2016 року №117-7/2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2Б.», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3291 га в урочищі «Бишини» і передано у власність відповідача. Одночасно позивачем поставлено питання про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_2

До початку судового розгляду представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має місце адміністративний спір фізичної особи з субєктом владних повноважень, яким є Іваниківська сільська рада, як орган місцевого самоврядування. Заявлене клопотання мотивував тим, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), належить до юрисдикції адміністративних судів. При цьому послався на Рішення Конституційного Суду України у справі №10-рп/2010 від 01.04.2010 року у справі щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 143 Конституції України.

Представник позивача заперечила з приводу заявленого клопотання, вказала, що має місце спір між сторонами про право власності, а тому він підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 3 КАСУкраїни справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2. ст..2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч.2 ст4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать публічно-правові спори з правовідносин, що виникають у сфері здійснення публічної влади. Принаймні один із учасників публічно-правового спору повинен бути субєкт владних повноважень і цей спір має бути саме з приводу публічно-правових відносин, у якому позивач вважає, що субєкт владних повноважень своїми рішеннями, дією чи бездіяльністю порушив його права, свободи чи інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що спір, який існує у справі, повязаний із вчиненням Іваниківською сільською радою дій які позивач розцінює як порушення його права власності.

У п.21 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що враховуючи положення ст. 1 ЦПК України та ст. 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (субєктом владних повноважень) як субєктом публічного права та субєктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не є вимогами публічно-правового характеру, а носять цивільно-правовий характер, оскільки зачіпають цивільні інтереси позивача та регулюються в тому числі нормами цивільного права. Тобто у справі існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.168 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве судове рішення у справі

Суддя