Справа № 285/3499/16-ц
провадження № 2/0285/427/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.04.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С., позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до Гульської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Гульськ вул. Тихій, № 4.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21.05.2016 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина. 06.12.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Гульської сільської ради.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 288444 від 23.05.2016 р. ОСОБА_2 помер 21.05.2016 р.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса ОСОБА_3 № 833 від 06.12.2016 р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 4 по вул. Тихій в с. Гульськ, Новоград-Волинський район, після смерті ОСОБА_2, який помер 21.05.2016 р. , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до довідки № 1090 від 08.12.2016 року вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_2 відповідно до записів в по господарській книзі за № 8.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що власником будинку був спадкодавець.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно технічного паспорту від 23.11.2016 року, домоволодіння складається з житлового будинку, двох сараїв, прибудови, ганку, літньої кухні, убиральні, гаражу, колодязя, навісу, огорожі.

На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, не звертались.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного,керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, що розташоване за адресою: вул. Тихій № 4, с. Гульськ, Новоград-Волинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 21.05.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2017 р.

Головуючий: А.В. Помогаєв