АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Маринченко М.М.
№ 22-ц/796/5626/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 756/4695/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про припинення розстрочки виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про припинення розстрочки виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою припинити розстрочку виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року.

В обгрунтування вимог посилалася на те, що відмовляючи у задоволення заяви про припинення розстрочки виконання рішення суду суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач перебуває на посаді керівника декількох юридичних осіб, зокрема ТОВ «Ріел Кежюел», ТОВ «Софт Зізі Вольф», ТОВ «Новий Базар», а також є засновником ТОВ «Ред Біт» та ТОВ «Сільвер Стар Україна». Вказане свідчить, що відповідач безпідставно ухиляється від обов'язку зі сплати погоджених платежів, а також про те, що підстава для розстрочення (відсутність у відповідача грошових коштів в обсязі достатньому для одночасного виконання рішення суду) виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року на час подання позивачем заяви про припинення розстрочки виконання судового рішення відпала.

Зазначав, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нормами ЦПК України не передбачено можливості скасування встановленої ухвалою суду розстрочки виконання рішення.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 107858,57 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 859,91 грн. та судовий збір у розмірі 1087,19 грн.

19.07.2016 року відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення від 29.10.2015 року в якій зазначав, що існують обставини, що утруднюють одномоментне виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року, оскільки в відповідача відсутні у достатньому розмірі грошові кошти, які були стягнуті судом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.10.2016 року заяву ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Розстрочено виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості терміном до квітня 2017 року включно, шляхом сплати по 5000 грн., але не менше гривневого еквівалента 200 доларів США за офіційного курсу НБУ на день здійснення платежу, щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця у період з листопада 2016 року по березень 2017 року, а також шляхом погашення залишку заборгованості у повному обсязі не пізніше 15 квітня 2017 року.

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про припинення розстрочки виконання рішення суду від 29.10.2015 року. У вказаній заяві позивач посилався на те, що відповідач прострочив оплату платежів, які мали відбутися 15.12.2016 року та 15.01.2017 року, що призвело до виникнення заборгованості по оплаті за вказаною розстрочкою на суму 10000 грн., у зв'язку з чим відповідач порушив досягнуту з позивачем згоду на розстрочення виконання рішення суду. А тому відповідач безпідставно ухиляється від обов'язку зі сплати погоджених платежів, які були визначені в ухвалі суду від 27.10.2016 року про надання розстрочки виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про припинення розстрочки виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що нормами ЦПК України, в тому числі й статтею 373 ЦПК України, яка регулює порядок відстрочки виконання рішення, не передбачено можливості скасування встановленої ухвалою суду розстрочки виконання рішення.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У відповідності з вимогами ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, може у виняткових випадках відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити чи встановити спосіб і порядок його виконання.

Розстрочка виконання рішення суду - це спосіб виконання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а поступово, частинами і в строки, встановлені наперед.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявником ставилося питання про припинення розстрочки, а не про її скасування, а також не враховано роз'яснення, які викладені в п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 рокувідповідно до яких суд за заявою заінтересованої особи або державного виконавця може вирішити питання про припинення дії відстрочки (розстрочки), якщо обставини, через які особі була надана відстрочка (розстрочка), відпали раніше, ніж було зазначено в ухвалі суду.

З матеріалів справи вбачається, що обставини через які відповідачу була надана розстрочка виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року, а саме відсутність у ОСОБА_3 у достатньому розмірі грошових коштів для одночасного виконання рішення суду не відпали, про що також свідчать пояснення представника відповідача, а тому підстав для припинення розстрочки немає.

Згідно з п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції від 10.03.2017 року підлягає скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволення заяви про припинення розстрочки виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.10.2015 року з інших підстав ніж ті, що вказані в ухвалі суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про припинення розстрочки виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: