АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4754/16-ц 22-ц/774/974/К/17
Справа № 216/4754/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/974/К/17 суддя Биканов І.Р.
Категорія - 6 (ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником житлового будинку з господарчими побудовами №8 по провулку Бебеля у м.Кривому Розі, та земельної ділянки. Згідно повідомлення від 27.09.2016 р. при обстеженні житлового будинку з господарчими побудовами №8 по провул. Бебеля у м.Кривому Розі виявлено самочинне будівництво, а саме: реконструйований житловий будинок під літ. «А-І», загальною площею приміщень 150,3 кв.м., житловою площею 93,2 кв.м.; гараж літ. «Д»; альтанка літ. «Ж».

Посилаючись на те, що він намагався у досудовому порядку вирішити питання щодо узаконення самочинно збудованих обєктів, однак отримав відмову від відповідачів, просив суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок «А-1», після реконструкції, за рахунок якого загальна площа приміщень житлового будинку складає 150,3 кв.м., житлова площа приміщень складає 93,2 кв.м., гараж літ. «Д», Sосн. = 33,7 кв.м., альтанка літ. «Ж», S осн. =9,6 кв.м., що знаходяться у складі житлового будинку з господарськими побудовами № 8 по пров.Бебеля в м.Кривому Розі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській областіставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було враховано відсутність у позивача дозвільних документів на проведення будівництва. При цьому, зазначає, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим Постановою КМУ від 13.04.2011 року №466, передбачено, що замовник має право приступати до виконання будівельних робіт лише після подання повідомлення про початок будівельних робіт відповідному органу державно-будівельного контролю, чого, у даному випадку, вчинено не було. Також, зазначає, що самочинне будівництво не введене в експлуатацію.

Крім того, посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області було залучено до участі у справі у якості відповідача, тоді як останній може виступати у справі лише у якості третьої особи, про що судам було розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.02.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України».

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи за ОСОБА_3 право власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно житловий будинок «А-1», що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, пров. Бебеля, домоволодіння №8, суд першої інстанції виходив із того, що зазначене вище майно реконструйовано ОСОБА_3 без належного дозволу, однак, за своїм функціональним призначенням воно відповідає архітектурним, пожежним та санітарним нормам і не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи, суд дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1250, позивач є власником житлового будинку з господарчими побудовами №8 по пров. Бебеля у м.Кривому Розі, до складу якого входять: житловий будинок А-1, саман, обкладений цеглою, загальною площею 52,9 кв.м., в тому числі житловою площею 29,7 кв.м., Б- літня кухня, саман, обкладена цеглою, Г-вбиральня, дощ., №1-2 огорожа, І водоколонка, ІІ замощення, Е сарай, цегла (а.с.5,6).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 146539 від 21.06.2006 року позивачу належить на праві власності земельна ділянка прощею 0,064 га, що розташована за адресою: м.Кривий Ріг, пров. Бебеля, домоволодіння №8, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 7).

ОСОБА_3 самочинно, без відповідної дозвільної документації, здійснив реконструкцію житлового будинку з господарчими побудовами №8 по пров. Бебеля у м.Кривому Розі, а саме: реконструював житловий будинок літ. «А-1», загальною площею приміщень 150,3 кв.м., житловою площею 93,2 кв.м., побудував гараж літ. «Д», Sосн. = 33,7 кв.м., та альтанку літ. «Ж», Sосн. =9,6 кв.м. (а.с.8-14).

Як вбачається з матеріалів справи, після реконструкції житлового будинку його площа збільшилась із 52,9 кв.м. до 150,3 кв.м., а житлова площа збільшилась із 29,7 кв.м. до 93,2 кв.м.

Правовідносини, що виникають з приводу самочинного будівництва, тобто, у випадках, коли вимоги закону при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені, врегульовані спеціальною нормою, а саме статтею 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Окрім цього, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (на момент прийняття рішення судом першої інстанції) відносилися до виключної компетенції територіальної інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль визначено як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил.

Державний архітектурно будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами.

Так, повноваження щодо реалізації Державного архітектурно-будівельного контролю на території міста ОСОБА_6 (в тому числі виконання дозвільних та реєстраційних функцій, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів) здійснює ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, її метою є забезпечення додержання на території міста містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; 6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний проект.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії обєкта будівництва відповідний склад документації, визначений ст.ст. 29, 31 вищевказаного Закону, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст. 24, 30 цього Закону.

Виконувати будівельні роботи, підключати обєкт будівництва (І-ІІІ) категорії до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (дозвільної документації) забороняється.

Однак, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач ОСОБА_3 здійснив будівництво (реконструкцію) без належної проектної документації з дотримання ДБН, державних стандартів та правил.

Таким чином, оскільки, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, у позивача відсутні дозвільні документи на право виконання будівельних робіт з будівництва (реконструкції) обєкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то визнання права власності на такий обєкт нерухомого майна, суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів №461 від 13.04.2011 року, прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до 4-5 категорії складності здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією сертифіката.

Таким чином, єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності обєкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом обєкти, є Інспекція Державного архітектурно - будівельного контролю.

Доказів того, що ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській областііз заявою про прийняття в експлуатацію реконструйованих житлових приміщень та отримав відмову матеріали справи не містять. Не надано таких доказів представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Наявність Висновку експертного дослідження з питань будівельно-технічної експертизи №60-16 від 09 грудня 2016 року, виготовленого судовим експертом ОСОБА_7 (Свідоцтво №1404 від 29 січня 2010 року), на якому ґрунтується рішення суду першої інстанції, не є достатньою підставою для визнання права власності на самочинне будівництво судом.

Оскільки, ОСОБА_3 не реалізував своє право на введення в експлуатацію реконструйованого житлового приміщення шляхом звернення до компетентних органів, його право не можна визнати порушеним.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням п.п. 3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України і відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на те, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року відстрочено ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року в розмірі 606,32 грн. до ухвалення судового рішення у справі, колегія суддів, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 606,32 грн. в дохід держави.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3,4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання права власності на самочинно збудоване майно- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі у сумі 606 (шістсот шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: