АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Яремка В.В.

секретар: Герман Я.І.

з участю: представника заявника - Юзьківа М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Чернівецького міського голови про зміну способу та порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради, третя особа комунальна медична установа «Міський клінічний пологовий будинок №1» про визнання незаконним розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації втрати частини заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за апеляційними скаргами Чернівецької міської ради та Чернівецького міського голови на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року Чернівецькій міській голова звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2016 року.

Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.

________________________________________________________________________________________________________________________________

Справа №727/3357/14 Провадження №22-ц/794/566/17 Головуючий у 1 інстанції: Мамачин П.І.

Категорія:53 Доповідач: Литвинюк І.М.

Чернівці від 21 серпня 2015 року стягнуто на користь ОСОБА_2 з місцевого бюджету Чернівецької міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 травня 2014 року по 21 серпня 2015 року у розмірі 98 616,87 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області стягнуто з місцевого бюджету Чернівецької міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 квітня 2014 року по 25 травня 2014 року включно у розмірі 9 528,20 грн. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2016 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року, зокрема, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 не з місцевого бюджету Чернівецької міської ради, а з міського бюджету м. Чернівців.

Разом з тим, з ухвали не зрозуміло з яких надходжень чи з яких рахунків повинно відбуватись безспірне списання коштів.

Вважає, що присуджені ОСОБА_2 кошти можуть бути виплачені за рахунок видатків з медичної субвенції.

Чернівецький міський голова просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з міського бюджету м.Чернівців за рахунок медичної субвенції з державного бюджету на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26 травня 2014 року по 21 серпня 2015 року в розмірі 98616,87 грн. без врахування податків та обов'язкових платежів та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 квітня 2014 року по 25 травня 2014 року в розмірі 9528,20 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2017 року у задоволенні заяви Чернівецького міського голови про зміну способу та порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 13 квітня 2016 року відмовлено.

На дану ухвалу Чернівецький міський голова та Чернівецька міська рада подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якаю задовольнити заяву про зміну способу та порядку виконання рішення.

Посилаються на те, що в резолютивній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2016 року, якою змінено спосіб та порядок виконання судового рішення, не вказано з яких надходжень чи з яких рахунків повинно відбутись безспірне списання коштів, а тому встановлені в цій ухвалі заходи щодо виконання судового рішення є недостатніми, що утруднює його виконання. Медична субвенція спрямовується на видатки місцевих бюджетів, передбачені у п. 3 ч. 1 ст. 89 та п. 3 ч. 1 ст. 90 цього Кодексу, для оплати поточних видатків, крім видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв Отже, присуджені позивачу ОСОБА_2 грошові кошти повинні бути виплачені за рахунок видатків з медичної субвенції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Чернівецького міського голови та Чернівецької міської ради задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Обов'язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній із сторін.

Не допустимо вважати, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, відкритий, і швидкий розгляд, - залишила реалізацію судових рішень без захисту.

Якщо органи влади відмовляються виконувати чи затримують виконання судових рішень, гарантії статті 6 Конвенції, якими користується особа на час судової стадії розгляду, втрачають зміст.

Відмовляючи у задоволенні заяви Чернівецького міського голови про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про зміну способу та порядку виконання рішення суду за рахунок медичної субвенції з державного бюджету є безпідставним, оскільки вони змінюють зміст судового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Наведений у ст. 373 ЦПК України перелік виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60, 373 ЦПК України саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для про зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

У ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про визнання незаконним розпорядження про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації втрати частини заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року стягнуто з місцевого бюджету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 травня 2014 року по 21 серпня 2015 року у розмірі 98616,87 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області стягнуто з місцевого бюджету Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 квітня 2014 року по 25 травня 2014 року включно у розмірі 9528,20 грн. з утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

На виконання рішень судів були виписані два виконавчі листи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2016 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2015 року, зокрема, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 не з місцевого бюджету Чернівецької міської ради, а з міського бюджету м. Чернівців.

Згідно вказаних судових рішень середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 слід стягнути з міського бюджету м. Чернівці.

Вимогами ст. 23Бюджетного кодексу України встановлено бюджетні призначення та асигнування, а саме, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 25 Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету здійснюється Казначейством України на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Тому твердження представника апелянта про неможливість виконання рішення суду є таким, що суперечить діючому законодавству.

Також Бюджетним кодексом України не передбачено використання медичних субвенцій на відшкодування збитків завданих незаконним звільненням працівників з роботи.

Виходячи з положень ст. 373 ЦПК України, суд може змінити спосіб та виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Заміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

Аналогічна правова позиція викладена у справі № 6-1829цс15, згідно з якою Верховний Суд України вказав, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

При цьому, розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з урахуванням наведених обставин матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання боржником судового рішення у встановлений спосіб і порядок з врахуванням механізму його виконання, встановленого нормами чинного законодавства. Звернення Чернівецького міського голови до суду з вказаною заявою не відповідає положенням наведених норм права щодо виконання рішень судів та вказана заява по своїй суті змінює зміст рішення суду, що є неприпустимим. Крім того, доводи заявника щодо неможливості виконання рішення суду та заявлені вимоги не є зміною способу та порядку виконання рішення суду у розумінні ст. 373 ЦПК України. Виконання рішення суду можливо без зміни способу та порядку його виконання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують, не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303-304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Чернівецької міської ради та Чернівецького міського голови відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: