Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/988/17
провадження № 2/632/551/17
У Х В А Л А

Іменем України

16 серпня 2017 р. Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду у місті Первомайський Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить суд як набувач права власності на реалізоване у порядку Закону України «Про виконавче провадження» майно визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайонАДРЕСА_1, виселити відповідача з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку.

Ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що вона частково повинна бути залишена без руху, а частково у відкритті провадження по ній повинно бути відмовлено, виходячи з наступного:

1. Як вбачається з позовної заяви, позивач заявив дві вимоги немайнового характеру, які хоч і є повязаними, однак по своїй суті мають різний предмет позову, а саме визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення відповідача. В той же час позивачем сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн., що відповідає лише одній з немайнових вимог.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тому позивачу потрібно або доплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн. за другу вимогу немайнового характеру, заявлену ним у позовній заяві, або відмовитися від однієї зі своїх позовних вимог, надавши суду уточнену позовну заяву у кількості двох екземплярів.

2. Позивачем заявлена вимога про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку. З приводу вказаної вимоги суд зазначає, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, а тому в цій частині у відкритті провадження слід відмовити. До того ж визначена позивачем як сторона, яка повинна здійснити вказану дію, - державна міграційна служба України з 04.04.2016 року вказані повноваження не здійснює відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», оскільки належним органом як реєстрації, так і зняття з реєстрації, є орган місцевого самоврядування за місцем здійснення вказаної дії.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:

1) позбавлення прав власності на житлове приміщення;

2) позбавлення прав користування житловим приміщенням, зокрема виселення;

3) визнання особи безвісно відсутньою;

4) оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства статей 71, 72 ЖК України та ст. 405 ЦК України

Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України та інших осіб, які беруть участь у цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 та 120 цього кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119-121, п.1 ч.2 ст.122, ст.293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків на протязі пяти днів з дня отримання даної ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

У разі усунення зазначених вимог в зазначений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику разом зі всіма доданими до неї документами.

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Копію ухвали направити позивачу по справі.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає, а в частині відмови у відкритті провадження по справі може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_3