233 № 233/2292/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В. , за участі секретаря Ліман С.М., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійним,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги (а.с.170-172), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за Договором кредиту № 265/8-36 від 20.02.2008 року в загальній сумі 74100,40 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 33851,00 грн., посилаючись на те, що 20 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 265/8-36 від 20 лютого 2008 року, згідно із яким банк надав, а позичальник отримав грошові кошти у сумі 38500,00 доларів США.

За умовами Договору кредиту та Додаткових угод, відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повертати позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у Договорі кредиту, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах Договору кредиту.

Так, погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, на рахунок позивача згідно із графіком погашення кредиту та сплати відсотків.

Зобовязання за договором кредиту позивач виконав у повному обсязі, а саме надав кредитні кошті на споживчі цілі. Проте, відповідач порушив зобовязання за Договором кредиту щодо строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором кредиту, станом на 20.04.2016 року заборгованість відповідача складає 74100,40 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом 35199,59 доларів США, що еквівалентно 895599,99 грн.

- сума заборгованості за відсотками 38900,81 доларів США, що еквівалентно 989771,90 грн.

ОСОБА_3, предявивши зустрічний позов до ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 102-103), просить визнати Договір кредиту, укладений 20 лютого 2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», недійсним, посилаючись на те, що у відповідності до діючого законодавства про захист прав споживачів спірний Договір кредиту є несправедливим відносно нього, як споживача фінансових послуг, та таким, що укладений з порушенням правил чесної підприємницької діяльності. В порушення умов Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, під час укладення спірного Договору кредиту йому не було надано інформацію про умови кредитування та детальну сукупну вартість кредиту. Крім того, не має графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом. Крім того, банком був наданий йому кредит у національній валюті, в той час коли за Договором кредиту кредит мав бути наданий у доларах США. У звязку із чим, отримані грошові кошти у національній валюті, він відразу повернув банку та більше не отримував.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заві. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнав у повному обсязі у звязку з його безпідставністю, пояснивши, що при видачі споживчого кредиту, ОСОБА_3 була надана інформація про умови кредитування, зокрема: про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування та валютних ризиків, що підтверджується підписом ОСОБА_3 на запиті на отримання кредиту від 15.02.2008 року. У зазначеному запиті ОСОБА_3 скористався своїм правом запропонувати свої умови договору та сам обрав валюту кредиту. Додаток до кредитного договору містить детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту. Просив первісний позов задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не визнав у повному обсязі, зробивши заяву про застосування строків позовної давності. Зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання Договору кредиту недійсним підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у зустрічний позовній заяві. Просив відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за Договором кредиту задоволенню не підлягає, зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання Договору кредиту недійсним також задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вирішуючи первісний позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за Договором кредиту суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 укладено Договір кредиту № 265/8-36 (далі Договір кредиту), згідно із яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 38500,00 доларів США, зі сплатою 13,5 процентів річних та порядком погашення передбаченими п.п.1.1.1.-1.1.120., з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 15 лютого 2018 року (а.с.77-83, 84-85).

ПАТ «Укрсоцбанк» взяті на себе зобовязання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 38500,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку № 1743 за 20.02.2008 року (а.с.72) та копією заяви на видачу готівки № 16 від 22.02.2008 року (а.с.149).

Відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.7, 3.3.8 Договору кредиту, ОСОБА_3 зобовязався суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договорів, визначених п.п.1.3.1 цього Договору; сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4,2.5 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору.

21 серпня 2009 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 265/8-36 від 20 лютого 2008 року, відповідно до якої сторони прийшли до взаємної згоди внести такі зміни до умов кредитування, визначених договору, зокрема, викласти перший абзац п.1.1 та п.1.1.1 п.1.1 Договору кредиту в новій редакції:

«1.1. Кредитор надає позивальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 38500,00 доларів США, зі сплатою 15,0 процентів річних та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 15 лютого 2018 року (включно) на умовах визначених цим Договором.

1.1.1 Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку до 15 числа (включно) кожного місяця починаючи з 01 березня 2008 року (останній платежі 15 лютого 2018 року) із відповідним графіком погашення заборгованості (щомісячними платежами у розмірі 383,61 долар США, починаючи з липня 2010 року» (а.с.73-74,75-76).

Однак, ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання за Договором кредиту належним чином не виконав.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.173-175) вбачається, що загальна заборгованість відповідача за Договором кредиту станом на 20 квітня 2016 року становить 74100,00 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом 35199,59 доларів США, що еквівалентно 895599,99 грн.

- сума заборгованості за відсотками 38900,81 доларів США, що еквівалентно 989771,90 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно із статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання (статті 530,631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставною для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України, за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимоги про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди від 21.08.2009 року, сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.3.2.3 Договору, та/або кредиту як в повному обсязі, та і частково, більше ніж на 30 календарних днів, позичальник зобовязаний достроково погасити кредит, нараховані проценти на можливі штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за Договором.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання та визначили умови такого повернення коштів.

З розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.173-175) вбачається, що останній платіж за Договором кредиту ОСОБА_3 здійснив 07 квітня 2010 року, а тому за визначенням пункту 3 Додаткової угоди строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 31 день, тобто з 08 травня 2010 року.

Тож, у звязку із неналежним виконанням ОСОБА_3 умов Договору кредиту змінився строк виконання основного зобовязання (п.3 Додаткової угоди) та банк з 08 травня 2010 року й протягом трьох років від цієї дати мав звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права, однак позовну заяву подав до суду лише у травні 2016 року.

Після зміни строк виконання зобовязання (08 травня 2010 року) усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів не мали правового значення, оскільки за вимогою п. 3 Додаткової угоди ОСОБА_3 був зобовязаний повернути кредит у повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за договором, й усі наступні щомісячні платежі за графіком після 08 травня 2010 року не підлягали виконанню.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 02 листопада 2016 року № 6-1174цс16. А у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладеній у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором кредиту у звязку із спливом строку позовної давності слід відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання Договору кредиту недійсним суд дійшов таких висновків.

Згідно з діючим законодавством правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Як на підставу заявлених позовних вимог ОСОБА_3 посилається на ст. 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України, зокрема на те, що зміст правочину не можу суперечити цього Кодексу, іншим актами цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та вказує на те, що в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, під час укладення Договору кредиту банком не було надано інформації щодо умов кредитування та детального розпису сукупної вартості кредиту.

Проте, зазначені доводи ОСОБА_3 суд вважає безпідставними та такими, що суперечать встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам у справі.

Так, із попередньої інформації про умови кредитування фізичних осіб на ремонт, добудову, реконструкцію нерухомості або потреби з встановленням іпотеки від 08 лютого 2008 року (а.с.150 -152) вбачається, що цим повідомленням ОСОБА_3 підтвердив, що він ознайомлений з інформацією щодо наявних в установі АКБ «Укрсоцбанк» схем кредитування, їх умов, відмінностей між ними, в тому числі стосовно його зобовязань, їх перевагами та недоліками, а також щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту з кожних з ним, та отримав всі необхідні розяснення.

Із запиту на отримання кредиту від 15 лютого 2008 року (а.с.116-119) вбачається, що ОСОБА_3 власним підписом на цій заявці на отримання кредиту засвідчив той факт, що банк надав йому повну, достовірну та вичерпну інформацію, власне, про особу та місце знаходження банку про всі умови отримання, користування та повернення кредиту, щодо якого цей запит на отримання кредиту підписаний позичальником та поданий на розгляд у банк. Також, власним підписом ОСОБА_3 засвідчив відсутність у нього будь-яких зауважень чи заперечень щодо змісту наданої йому банком інформації, як про особу і місцезнаходження банку, так і про умови отримання, користування та повернення кредиту.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено у Додатках № 1 до Договору кредиту та Додаткової угоди, які є їх невідємною частиною та містять підпис ОСОБА_3 (а.с. 75-76, 84-85).

Тож, встановлені фактичні обставини у справі, які підтверджуються належними та допустимими доказами, свідчать про виконання банком вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, тож у задоволенні зустрічної позовної заяви з цих підстав слід відмовити.

Також суд не погоджується з доводами ОСОБА_3 щодо несправедливості умов Договору кредиту, оскільки немає підстав вважати, що положення оспорюваного договору дійсно є несправедливими, а їх оцінка надана ОСОБА_3, є суто субєктивною та випливає з його особистої зацікавленості як сторони договору у зменшенні своїх грошових зобовязань.

Суд також не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що банк надав йому кредитні кошти у гривні, при цьому порушивши приписи Договору кредиту, і ці грошові кошти він відразу повернув в касу банку, і більше не отримував та вважає їх безпідставними з огляду на таке.

На підтвердження зазначених доводів, ОСОБА_3 надана копія Договору кредиту на якому міститься рукописна позначка такого змісту: «кредит погашен в полном размере 20 февраля 2008 года. Начальник отдела розничного обслуживания физических лиц Константиновского отделения ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4Х.» (а.с.140 зворот).

Проте, зазначений доказ суд вважає недопустимим, оскільки у відповідності до діючого законодавства України факт повернення грошових коштів має бути підтверджений касовими документами банку. Проте, таких доказів суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

За таких обставин, у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про визнання Договору кредиту недійсним слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити в повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору кредиту недійсним відмовити в повному обсязі.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 21 квітня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В.Каліуш