Провадження № 2р/201/16/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 23.12.2014р. по цивільній справі № 201/11869/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері та про виправлення помилки у виконавчому листі, виданому на підставі рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014р., яке було залишено без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області від 29.12.2016р., позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково та на її користь стягнуті аліменти з відповідача ОСОБА_2

05.04.2017р. позивачка звернулася до суду із заявою про розяснення рішення суду, з посиланням на те, що 16.02.2017р. державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на те, що у виконавчому листі не зазначено дату, з якого та до якого часу проводити утримання аліментів. У звязку з чим, позивачка росила розяснити рішення суду, а саме, що аліменти слід стягувати з 10.09.2014р. - з моменту звернення до суду з позовом та довічно, оскільки у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Також просила у разі задоволення заяви, внести зміни до виконавчого листа.

В судове засідання сторони не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини не явки суд не сповістили.

За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе заяву задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішенням суду від 23.12.2014р. було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 в розмірі 750грн. щомісячно. В іншій частині вимог відмовлено (а.с. № 47).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.11.2015р. рішення суду від 23.12.2014р. було скасоване та в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.№ 171-173).

Ухвалою ВССУ від 22.06.2016р. рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області скасоване та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. № 212-214).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2016р. рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014р. залишено без змін (а.с. № 233-234).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Батманової В.В. від 31.08.2015р. в задоволені заяви державного виконавця про розяснення рішення суду було відмовлено (а.с. № 118).

Як вбачається зі змісту ст.ст. 79, 191, 201 СК України, час з якого присуджуються аліменти, як на утримання одного з подружжя, так і на утримання неповнолітньої або повнолітньої дитини, починається з дня подачі позову.

Главою 17 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України час, з якого присуджуються аліменти на непрацездатних батьків не передбачений, а тому за загальними правилами, що встановлені Сімейним Кодексом України щодо стягнення аліментів, можна зробити висновок, що й аліменти, які стягуються з повнолітніх доньки та сина на утримання батьків також підлягають стягненню з дня подачі до суду позовної заяви.

Таким чином, з огляду на те, що позивачкою ОСОБА_1 позовна заява подана до суду 10.09.2014р., то саме з цього часу державному виконавцю слід проводити стягнення аліментів. Крім того, аліменти, які стягнуті на утримання ОСОБА_3, мають стягуватися довічно, оскільки граничний термін їх стягнення Сімейним Кодексом України не передбачений.

Що стосується розяснення того, що відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, то в цій частині в розясненні рішення суду слід відмовити, оскільки про це зазначено безпосередньо в самому тексті рішенні від 23.12.2014р., а також в отриманому 30.12.2014р. адвокатом позивачки виконавчому листі (на виконання якого, мало відбутися негайне стягнення в межах суми платежу за один місяць). Виконавчий лист, отриманий позивачкою 24.01.2017р. є тим листом, який виданий після набрання рішенням законної сили, а тому в ньому про негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць не зазначено, оскільки посилання на це міститься у виконавчому листі, виданому судом 23.12.2014р.

Що стосується вимог про внесення змін до виконавчого листа, то в цій частині також слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Приймаючи до уваги, що даною ухвалою розяснено суттєві обставини, без посилання на які державний виконавець не може прийняти виконавчий лист до виконання, то суд вважає за можливе виправити помилку у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 24.01.2017р. по цивільній справі № 201/11869/14-ц, зазначивши, що аліменти слід стягувати з 10.09.2014р. та довічно.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення та розяснити позивачці, що аліменти стягнуті на її утримання з ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 23.12.2014р. слід стягувати з 10.09.2014р. і довічно. Виправити помилку у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 24.01.2017р. по цивільній справі №201/11869/14-ц, вказавши, що з ОСОБА_2 аліменти слід стягувати на утримання ОСОБА_1 починаючи з 10.09.2014р. і довічно. В задоволені іншої частини заяви відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, приймаючи до уваги, що позивачка при подачі заяви про розяснення рішення була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», як інвалід другої групи, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, дані витрати в розмірі 320 грн. слід компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 210, 221, 293, 369 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014р. по цивільній справі № 201/11869/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері та про виправлення помилки у виконавчому листі, виданому на підставі рішення задовольнити частково.

Розяснити ОСОБА_1, що аліменти, стягнуті на її утримання з ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 23.12.2014р. слід стягувати з 10.09.2014р. і довічно.

Виправити помилку у виконавчому листі, виданому Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 24.01.2017р. по цивільній справі №201/11869/14-ц, вказавши, що з ОСОБА_2 аліменти слід стягувати на утримання ОСОБА_1 починаючи з 10.09.2014р. і довічно.

В задоволені іншої частини заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко