ЄУН № 389/489/17
Провадження № 2/389/180/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 квітня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Гончаровій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту користування житловим приміщенням та відшкодування заподіяних збитків ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вимогами про встановлення факт користування ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /Белянською/ ОСОБА_5 житловим приміщенням будинку № 60 по вул. Дмитрівській в м. Знамянка, в період з 4 червня 2016 року по 24 січня 2017 року та стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_2 /Белянську/ ОСОБА_5 збитків завданих користуванням будинком № 60 по вул. Дмитрівській в м. Знамянквши в розмірі 9 572.06 грн. /девять тисяч пятсот сімдесят дві гривні 06 копійок /.

Вимоги обґрунтув тим, що 28 червня 2016 року після смерті бабусі ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складалась з будинку з господарсько-побутовими будівлями за № 60 по вул. Дмитрівській в місті Знамянка. 31 січня 2017 року державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 Кіровоградської області їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та внесено відповідні записи за № 18790457 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вживаючи заходів для схоронності спадкового майна від розкрадання в період прийняття спадщини та до можливого розпорядження цією спадщиною, за погодженням та сприянням матері ОСОБА_4, вона дозволила користування будинком ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /Белянській/ ОСОБА_5. Зазначені особи назвалися подружжям, справляли враження порядних людей. Мали постійну роботу на Одеській залізниці, на час вселення до будинку в них мала народитися дитина, тому підстав не довіряти їм не було. Умовою користування відповідачами будинком були регулярна сплата спожитої ними електроенергії, води та газу, підтримання порядку в будинку і дворі. Домовившись про умови проживання передала їм ключі від будинку, книжку за газ, а відповідачі в свою чергу на початку червня 2016 року вселилися до будинку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /Белянській/ В.О. разом з новонародженою донькою до 24 січня 2017 року проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, користувались житловим приміщенням будинку та обладнанням в ньому. Крім цього, користувались системою індивідуального газового опалення з газовим котлом імпортного виробництв, центральним водогоном та електроенергією. На момент вселення, відповідачів, до будинку він був повністю мебльований з усіма необхідними для проживання речами. Після 24 січня 2017 року відповідачі без попередження виїхали з будинку залишивши несплачені комунальні послуги, зокрема більше тисячі кубів газу, майже 330 грн. за спожиту електроенергію, яку вона сплатила з власних коштів. Через значний борг за спожитий газ, 09.02.2017 року в будинку було припинено газопостачання. Після сплати боргу та коштів за підключення газу, зясувалось, що відповідачами виведений з ладу газовий котел, ремонт якого обійшовся 1800грн.. Також за її відсутності при ОСОБА_2 представниками ЗУГГ ВАТ «Кіровоград газ» було знято на повірку лічильник та встановлено на період повірки власний лічильник за цим лічильником на момент, коли 24 січня 2017 року відповідачі вибралися з будинку, різниця складала 973 куб.м. газу, також не був в повному обсязі сплачений газ за показниками лічильника до 24.01.2017 року. Таким чином, заборгованість станом на 24 січня 2017 року склала 7164.10 грн., яку вона сплатила, що підтверджується абонентською книжкою по оплаті газу. Також сплачено відшкодування витрат на припинення газопостачання в розмірі 138.71 грн., та 10.02.2017 року після виявлення несправності котла його було відремонтовано за власні кошти в сумі 1800 грн. Загальний розмір завданих збитків становить 9 572.06 грн., які вона просить стягнути з відповідачів.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, при цьому представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить справу розглядати за її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить долучити до справи акт приймання виконаної роботи від 14.04.2017 року з квитанцією АААА № 646748 і стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить справу розглядати за її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, клопотань не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. ( ст. 16 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. ( ст. 386 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Власність зобов'язує, а відтак - власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 319, 322 ЦК України).

Згідно з ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно положення ст.177 ЖК України, власники житла зобовязані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, а відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, споживач зобов'язаний вчасно вживати заходів по усуненню виявлених неполадок. А також згідно вимогам п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 із змінами внесеними Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир, а також наймачі, орендарі, зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов'язані дбати про стан санітарно-техничних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зіст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що будинок № 60 з господарсько побутовими будівлями що знаходиться по вул. Дмитрівській в м. Знамянка належить позивачу, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-53, видане державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 Кіровоградської області та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2017 року. (а.с. 8,9). З'ясовано, що в зазначеному будинку, в період з червня 2016 по січень 2017 року, проживали квартиранти ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3, що підтверджується довідкою квартального комітету № 4 від 16.02.2017 року, актом на проведення демонтажу /монтажу/ лічильника газу, який складений в присутності ОСОБА_2 та ним підписаний 06 листопада 2016 року (а.с. 10,11,). Після виїзду квартирантів, через значний борг за спожитий газ, 09.02.2017 року в будинку було припинено газопостачання в наслідок чого складено акт про відключення газопостачання. Позивачка була змушена сплатити відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання в сумі 138.71 грн., 139.14 грн..

Крім цього, після відновлення газопостачання в будинку, 10.02.2017 року, позивачкою виявлено несправність газового котла, який змушена була ремонтувати за власні кошти, що підтверджується договором № 90 від 10 лютого 2017 року, квитанцією на суму 1800 грн. (а.с. 17,19).

Також, позивачкою, після виїзду квартирантів, було сплачено борг в сумі 330 грн. за спожиту електроенергію, що підтверджується квитанцією та рахунком (а.с. 20).

Встановлено, що на момент виїзду відповідачів з будинку на газовому лічильнику встановленому представниками ЗУГГ ВАТ «Кіровоград газ» була різниця з попереднім лічильником 973 куб.м. газу, тобто заборгованість станом на 24 січня 2017 року склала 7 164.10 грн., яку позивачка змушена була сплатити за власні кошти, що підтверджується абонентською книжкою по оплаті газу.

Таким чином, загальний розмір збитків завданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власнику будинку ОСОБА_1, становить 9572.06 грн., які підлягають стягненню.

З огляду на викладене, суд встановивши факт проживання відповідачів в будинку ОСОБА_1, а як наслідок заподіяння власнику збитків, які підлягають стягненню. Таким чином, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9572.06 грн..

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено часково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 640.00 грн. - вимога стягнення збитків та понесені витрати на оплату праці адвоката у розмірі 3500 /три тисячі пятсот/ грн.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 319, 386, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ст.179 Житлового кодексу України Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджено Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за №76, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57,58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про встановлення факту користування житловим приміщенням та відшкодування заподіяних збитків задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 збитки, завданні користуванням будинком № 60 по вул. Дмитрівській в Знамянка, в сумі 9572.06 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в сумі 640 грн. - вимога стягнення збитків та понесені витрати на оплату праці адвоката у розмірі 3500 /три тисячі пятсот/ грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Сплачений судовий збір в сумі 320грн. віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7