Номер провадження 4-с/643/14/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.,

при секретарі Саілян Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 під час виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 під час виконання судового рішення.

На обґрунтування скарги вказує, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 року по справі за його позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь стягнуто грошові суми за Договором позики від 15.07.2010 року. Відповідні виконавчі листи, в тому числі виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 253842,61 грн., він 04 грудня 2015 року подав до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Однак, державним виконавцем Московського ВДВС не було вчинено жодних дій з виконання вищезазначеного рішення суду.

І тільки 21 листопада 2016 року його представник отримав постанову державного виконавця Московського ВДВС від 28.01.2016 року про повернення виконавчого документа за відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Тому він вимушений був звернутися до суду та просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2 щодо несвоєчасного надіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.01.2016 року у виконавчому провадженні № 49638385 та невиконання належним чином рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2015р., визнати неправомірною та скасувати зазначену постанову від 28.01.2016р., зобовязати державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2 невідкладно виконати рішення Московського районого суду м. Харкова від 24.06.2015 року, стягнути з Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції витрати на правову допомогу в розмірі 1160,00 грн.,

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав.

В судове засідання державний виконавець Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Боржник - ОСОБА_4 до суду не прибула.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2015 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 253842,61 грн. (а.с. а.с. 3-4).

4 грудня 2015 року представник ОСОБА_1 предявив виконавчий лист про стягнення зазначеної суми до Московського ВДВС Харківського МУЮ (а.с.5).

І тільки 16 листопада 2016 року ОСОБА_5 було направлено постанову від 28.01.2016 року про повернення виконавчого документ стягувачеві, що підтверджується штемпелем на конверті (а.с.10).

Відповідно до постанови державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 виконавчий лист № 643/12203/14-ц від 10.09.2015 року було повернуто ОСОБА_5 за відсутністю у боржника ОСОБА_4 майна, на яке може бути звернуто стягнення, здійсненя заходи щодо розшуку такого майна відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» виявились безрезультатними. (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідності до положень ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Також, згідно ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Доказів належного виконання виконавчого листа № 643/1220333/14-ц від 10.09.2015р., виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 253842,61 грн. суду не надано.

Скаржник ОСОБА_1 просить стягнути з Московського ВДВС Харківського МУЮ 1160,00 гривень судових витрат, понесених ним на правову допомогу.

У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статями 8,59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст 12, 42, 56 ЦПК).

Як зазначено у cкарзі правова допомога надається завнику ОСОБА_6 Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги». На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 1160,00 гривень видано квитанцію (а.с.22)

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 49638385, щодо пропущення строку на надіслання ОСОБА_5 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 січня 2016 року.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2 від 28 січня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 49638385.

Зобовязати с державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_2, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 49638385 невідкладно виконати рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року.

Стягнути з Московського м. Харків ГТУЮ Харківської області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) витрати на правову допомогу у розмірі 1160 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Ференчук