АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/5348/14-ц Головуючий суддя І інстанції Ольховський Є. Б.
Провадження № 22-ц/790/4270/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М.

Кругової С.С.,

за участю секретаря: Леськів Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №МL-701/254/2006 від 17.08.2006 року , відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 34 168,00 доларів США, зі строком погашення до 17.08.2012 року, та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних. 17.08.2006 року, між ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання боржником своїх зобов'язань. Через неналежне виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором станом на 28.02.2013 рік за ним утворилася заборгованість у розмірі 25148,8 доларів США, що еквівалентно 201 014,59 грн., заборгованість з нарахованої пені у розмірі 735 713,29 грн.

12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України", було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продає (переуступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» винагороду.

Після уточнення позовних вимог позивач остаточно просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту 24 545,99 доларів США, що еквівалентно 378 253,70 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом в розмірі 9 130,77 доларів США, що еквівалентно 140 705,16 грн., нарахованої пені в розмірі 1086 225,95 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна суму заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту у розмірі 378 253,70 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом в розмірі 140 705, 16 грн., нараховану пеню в розмірі 1 086 225,95 грн. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі у розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає поруку припиненою, оскільки строк погашення кредиту визначений до 17.09.2012 року.

ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржує, отже в частині позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1 інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконала зобов*язань за договором поруки, що є підставою для настання правових наслідків передбачених договором та Законом.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.08.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (30.06.2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ держаної адміністрації було проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва банку з Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № МL-701/254/2006, що складається з двох частин. Відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 34 168,00 доларів США, з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних. Строк погашення кредиту встановлений до 17.09.2012 року. Цільове використання кредиту - купівля автомобіля марки « MITSUBISHI OUTLANDER».

Того ж дня на забезпечення виконання кредитного зобов*язання між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №SR-701/027/2007/1, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким останній продає (переуступає) права на кредитним портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий кредитним портфель та зобов'язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53 цс 14.

Відповідно до матеріалів справи строк дії поруки договором не встановлено, останній платіж за кредитним договором було здійснено 18.08.2009 року, строк погашення кредиту встановлений договором до 17.09.2012 року, до суду позивач звернувся лише 20.06.2014 року, отже порука ОСОБА_2 є припиненою.

За таких обставин, підстав для стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_2 не вбачається.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.2 ст.307, п.3,4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та в частині стягнення з неї судових витрат - скасувати , у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - Р.М. Піддубний

С.С. Кругова