Справа № 128/3315/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.08.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Шеванюк О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача- ОСОБА_8., відповідача- ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про позбавлення батьківських прав», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору -Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Служба у справах Вінницької міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Позов позивачем мотивовано тим, що з 06.11.1999 року вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, а 14.12.2011 року - шлюб розірвано.

Вказує, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначає, що після реєстрації шлюбу їх сім'я вселилися в будинок відповідача, який розташований по АДРЕСА_1. В даному будинку вони зареєструвались та проживали до 2011 р.

Вказує, що даний будинок 1963 р. будівництва, перебував в незадовільному стані, потребував капітального ремонту, то вони за її кошти, які вона отримала від продажу квартири її бабусі в 2007 р. в сумі 10 000 доларів США, його зробили та добудували фактично ще житлову прибудову до нього, і тому фактично за її кошти, вказаний будинок значно збільшився у вартості, так як відповідач ніде не працював і зловживав спиртним .

Зазначає, що у вересні 2010 року відповідач побив її , дітей, в зв'язку з чим вона перебувала на лікуванні . Коли вона виписалася з лікарні, він її з дітьми до будинку не допустив і не допускає, в зв'язку з цим вона звернулася до суду про їх вселення в будинок і 15 листопада 2013 р. рішенням Вінницького райсуду її позов було задоволено, рішення набуло чинності 21.01.2014 року, але відповідач його не виконує.

Вказує, що у зв*язку з чим вона змушена була знову звернутися до суду з позовом про розподіл майна подружжя, про визнання права спільної сумісної власності на будинковолодіння подружжя, про витребування майна з чужого незаконного володіння, при цьому , дана справа знаходиться на розгляді в суді з 2014 року , мирним шляхом вирішити спір відповідач не бажає.

Вважає, що відповідач всілякими засобами намагається позбавити її з дітьми житла, права на яке , вона з дітьми набула під час шлюбу за їх спільні сімейні кошти і за особисті її кошти, оскільки відповідач заперечує проти їх з дітьми права на проживання в квартирі, з метою позбавити їх права власності, користування, проживання в ньому .

Зазначає, що вищезазначені обставини вказують на те, що відповідач, як батько їх дітей , який фактично, вже більше 5- ти років , проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у їх вихованні, більш того намагається зробити дітей безхатченками, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей більш 15000 гривень. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей він не надавав і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Просить суд позбавити відповідача батьківськиї прав відносно своїх неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у ньому та надала пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні також підтримала позов у повному обсязі , просила його задовольнити. Суду доповнила, що відповідач жодним доказом не довів перед судом свої заперечення проти позову, при чому, на комісії з питання захисту прав дитини , відповідач також заперечував проти позбавлення його батьківських прав, але комісія з*ясувавши у повному обсязі усі обставини справи , вирішили про доцільність позбавлення прав відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, суду пояснив, що на даний час він перебуває у третьому шлюбі, він якого має малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 Від першого шлюбу має повнолітню дитину, від шлюбу з позивачем має двох неповнолітніх дітей: сина та дочку. Вказує, що дійсно з сином та донькою не спілкується, але з вини позивача яка налаштовує дітей проти нього. Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі в період з 2012 року по червень 2014 року він також не спілкувався з дітьми , листи їм не писав бо було неможна, оскільки це було краще для них. Вважає, що діти самі вирішують коли почнуть з ним спілкуватися, тому сам ініціативу не проявляє. Дійсно має заборгованість по аліментах на утримання сина та доньки, але це пов*язано із тим, що він офіційно не працює, має іншу сім*ю та малолітнього сина. Яку участю у виховані та розвитку дітей він приймає, пояснити суду не зміг.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служби у справах дітей Вінницької міської ради надала суду заяву про розгляд справи без її участі не заперечила проти задоволення позову та надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд , з урахуванням міркування присутніх учасників процесу, які не заперечували, вважає, за можливе провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 06.11.1999 року перебували у шлюбі, рішенням Вінницького районного суду від 14.12.2011 року, шлюб між ними розірвано (а.с.6).

Від шлюбу у сторін по справі народилось двоє дітей син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4-5).

Рішенням Вінницького районного суду від 24.02.2012 року з відповідача на утримання дітей стягнено аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 14.11.2016 року, виданого Вінницьким районним відділом ДВС, за боржником ОСОБА_4 рахується заборгованість по аліментах в сумі 17 935,27 грн. (а.с. 106-107).

Відповідно до довідки від 02.02.2010 року №114, виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району ОСОБА_4 не працює (а.с.9).

Відповідно до довідки від 24.02.2010 року №259, виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживають з матір*ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні (а.с.10).

З довідки- характеристики від 15.02.2012 року №57 виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району вбачається, що ОСОБА_4, згідно даних сільської ради зарекомендував себе з посередньої сторони, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.Скарг та нарікань від жителів села та сусідів на гр. ОСОБА_4 до виконкому сільської ради не надходило (а.с.11,93).

З листа, виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області від 14.02.2012 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, також в 2011 році проти нього було порушено кримінальну справу по ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 317 КК України, були звернення ОСОБА_1 щодо вчинення сімейних сварок її з чоловіком (а.с.19).

Відповідно до довідки від 15.02.2012 року №85 виданої Лука-Мелешківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. Любацький М.П. приймає активну участьу вихованні своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Систематично відвідує батьківські збори, позашкільні заходи, цікавиться навчанням дітей.Батько піклується про своїх дітей. Коли діти навчалися в молодших класах, він щодня приводив дітей в школу і забирав зі школи, допомагав виконувати домашні завдання. Брав активну участь у підготовці виховних годин .(а.с.96).

Згідно з довідки-характеристики від 17.08.2012 року №329 виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району ОСОБА_4 за роки проживання на території Луко-Мелешківської сільської ради неодноразово приймав участь в громадських роботах. Нарікань від сусідів та жителів села на нього до виконкому сільської ради не надходило.Він має дружелюбний характер по відношенню до односельчан, завжди готовий надати посильну допомогу своєю працею та уміннями (а.с.97).

З копії листа Одеського слідчого ізолятора від 19.11.2012 року вбачається , ОСОБА_4 був заарештований 27.08.2012 року на ст. Одеса -Головна за ч. 2 ст. 309 КК України (а.с.104).

Відповідно до довідки про звільнення від 04.07.2014 року, ОСОБА_4 було засуджено Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в місцях позбавлення волі останній перебував з 27.08.2012 року по 04.07.2014 року, звідки 04.07.2014 року останній був звільнений (а.с.105).

Між позивачем та відповідачем існує також і спір про розподіл майна подружжя, що вбачається з копії позовної заяви ОСОБА_1 та заперечень на позовну заяву відповідача ОСОБА_4 (а.с.12- 17).

Згідно довідки від 26.01.2017 року № 115виданої асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниця квартальний комітет «Малі Хутори Центр» ОСОБА_1 з дітьми проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні (а.с.94).

Згідно характеристики ФОП ОСОБА_10 від 06.02.2017 року ОСОБА_1 працює з 26.05.2009 р. на посаді пекаря, за період перебування на посаді зарекомендувала себе позитивно, як гарний фахівець . За час роботи жодного разу не було до неї претензій, не виписано жодної догани. Відповідальна, працьовита, порядна. За характером спокійна та врівноважена.З колегами знаходиться у дружніх відносинах, доброзичлива і стримана, в будь-яких ситуаціях готова до мирного вирішення конфлікту. Шкідливі звички відсутні.Має правильні життєві пріоритети і орієнтири.Гарна мати (а.с.95).

Згідно з довідки-характеристики від 25.03.2017 року №663 виданої виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо (а.с. 98).

Відповідно до характеристики від 03.04.2017 року, виданої громадською організацією «Рось» ОСОБА_2 є учнем 11 - Б класу КЗ «ЗШ І - ІІІ ступенів № 20 ВМР» м. Вінниця.З вересня 2016 року розпочав активну співпрацю з ГО «РОСЬ», бере участь у громадській діяльності, постійно підвищує професійний рівень громадської організації.За період співпраці проявив себе відповідальним, працьовитим, чесним, відданим своїй справі, сумліним громадським діячем. Хочеться зазначити, що у дитини відсутні шкідливі звички.Під час співпраці успішно виконував громадські доручення й обов'язки.Мати ОСОБА_2 активно цікавиться розвитком дитини та позитивно на неї впливає.Батько взагалі не цікавиться життям сина та ніяк не впливає на його виховання (а.с.102).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради №01-00-011-18380 від 27.04.2017 року, доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 оскільки батько дітей не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 180 СК України (а.с.85-86).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України закріплюється обов'язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Оцінивши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, оскільки , як підтвердив сам відповідач з 2011 року коли позивач пішла з дітьми від нього, він з дітьми не спілкується , не приймає батьківської участі в їх житті, навчанні. Також при винесені даного процесуального рішення, суд приймає до уваги, що відповідач , який поясняв суду, що позивач налаштовує дітей проти нього , не звертався до органу опіки та піклування для вирішення питання щодо встановлення порядку побачень з дітьми; що сприяння у налаштуванні контактів з дітьми; щодо застереження матері щодо недопущення налаштування дітей проти батька, тощо ; не відвідував школу, де навчаються діти, що суд розцінює як доказ ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

Доводи відповідача про те, що він має заборгованість по аліментам на утримання дітей , оскільки перебуває в іншому шлюбі від якого є малолітній син, також суд вважає, що ці доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач будучі дорослою людиною, яка вирішила вступити у новий шлюб , мала віддавати собі звіт, що він вже має дітей, має аліментне зобов*язання щодо їх утримання, тому надавати перевагу одних дітей перед другою дитиною , суд вважає є не припустимим . Також, відповідач не приймає належних зусиль для офіційного працевлаштування, хоча має таку можливість.

Також при винесені даного рішення суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради №01-00-011-18380 від 27.04.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

З огляду на вищевказане, суд вважає , що відповідачем не надано суду жодного об*єктивного доказу в обґрунтування своє позиції по справі.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх сина ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького районного суду від 24.02.2012 року з відповідача на утримання дітей аліменти уже стягуються, тому ч. 3 ст. 166 СК України не може бути застосована судом в даних правовідносинах.

Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу положення ст. 168, ч.1 ст. 169 СК України, згідно до яких, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 551 грн. 20 коп., тому, відповідно ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України , суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про позбавлення батьківських прав», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору -Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, Служба у справах Вінницької міської ради -задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав щодо відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повне рішення суду виготовлено 14.08.2017 року.

Суддя: