Справа № 357/9138/16-ц Головуючий у І інстанції Протасова О.М.
Провадження № 22-ц/780/2319/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 47 18.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 767 грн. 05 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою нормального розвитку дитини та її великого бажання у період з січня 2016 по липень 2016 року було витрачено 5 440 грн. на заняття з вивчення англійської мови. Крім того, з квітня 2015 року по теперішній час дитина відвідує дошкільний навчальний заклад «Джерельце». Позивач зазначає, що нею були витрачені кошти на харчування дитини у вказаному навчальному закладі у розмірі 842 грн., а також придбано шкільні приладдя, оскільки ОСОБА_4 досягла шкільного віку. Загальна сума додаткових витрат на дитину становить 7 534 грн. 10 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дочку ОСОБА_4, 2010 року народження, в сумі 2 000 грн. щомісяця.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, додаткові витрати на дочку ОСОБА_4, 2010 року народження, в сумі 1 767 грн. 05 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказані судові рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на товарних чеках відсутні будь-які дані про покупця цих товарів. Позивач не погоджувала з відповідачем навчання дитини англійській мові, а чеки надані позивачем, не є належними доказами, оскільки в них не зазначено, кому саме надавалися послуги занять з англійської мови. Суд першої інстанції не зазначив, що з чого складається сума 2 000 грн. та в які додаткові щомісячні витрати вона буде зараховуватися. Позивач просила стягнути додаткові витрати одноразово, а суд стягнув їх щомісячно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3.

Згідно довідки від 29 липня 2016 року, виданої ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує приватні заняття англійської мови з січня 2016 року по теперішній час. Вартість одного індивідуального заняття - 80 грн.

Згідно товарний чеків загальна вартість занять за січень-липень 2016 року становить 5 440 грн.

Згідно довідки управління освіти і науки Білоцерківської міської ради № 90 від 27 липня 2016 року ОСОБА_4 відвідує ДНЗ № 12 «Джерельце» з квітня 2015 року по теперішній час. За даний період на реєстраційний рахунок управління освіти та науки надійшли кошти в сумі 842 грн. 72 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону. Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції керувався вимогами п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, яка являється донькою ОСОБА_2, відвідує заняття англійської мови. За період з січня 2016 року по липень 2016 року позивач сплатила кошти за відвідування дитиною занять на загальну суму 5 440 грн. В силу вимог ст. 185 СК України ОСОБА_3 має право вимагати від ОСОБА_2 половину вартості витрат, пов'язаних з розвитком здібностей дитини.

Заперечуючи проти стягнення коштів за заняття англійською мовою, відповідач зазначає, що позивач не погоджувала з ним такі заняття. Однак, чинним законодавством не передбачено обов'язкове погодження розвитку дитиною своїх здібностей з тим з батьків, який проживає окремо.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що товарні чеки надані позивачем, не є належними доказами, оскільки в них не зазначено, кому саме надавалися послуги занять з англійської мови. Однак, у матеріалах справи міститься довідка від 29 липня 2016 року, видана ФОП ОСОБА_5, з якої вбачається, що ОСОБА_4 відвідує приватні заняття англійської мови з січня 2016 року по теперішній час. Вартість одного індивідуального заняття становить 80 грн. Вказана довідка та товарні чеки, надані позивачем, містять достатню інформацію, яка дає підстави вважати наявність факту заняття ОСОБА_4 англійською мовою та внесення коштів позивачем. Будь-які докази того, що кошти у сумі 5 440 грн. були внесені не позивачем, а іншою особою, відповідач суду не надав.

Заперечуючи проти задоволення позову, ОСОБА_2 також зазначає, що на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей та вагітна дружина. Однак, наявність на утриманні у відповідача інших осіб не звільняє його від обов'язку брати участь у додаткових витратах на утримання ОСОБА_4.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, пов'язаних з заняттям дитиною англійською мовою підлягають задоволенню, а доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

У позовній заяві ОСОБА_3 просила стягнути витрати на харчування та шкільне приладдя. Однак, вказані витрати не відносяться до додаткових витрат, право на стягнення яких має один з батьків згідно ст. 185 СК України. Витрати на харчування та шкільне приладдя фактично є витратами на утримання дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину в розмірі 2 000 грн. щомісяця, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просила стягнути додаткові витрати одноразово, а не щомісяця.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача. Враховуюче те, що основне рішення підлягає скасуванню, відповідно скасовується додаткове рішення, яким було стягнуто на користь позивача додаткових витрат у розмірі 1 767 грн. 05 коп.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Оскільки, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 396 грн. 86 коп. ((551,2/100)*72). З ОСОБА_3 на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги, пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, а саме у розмірі 169 грн. 77 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого по АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, проживаючої по АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, додаткові витрати на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять гривень) та судовий збір у розмірі 396 (триста дев'яносто шість гривень, 86 копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючої по АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2. на користь ОСОБА_2, проживаючого по АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 169 (сто шістдесят дев'ять гривень, 77 копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.