№ 201/5695/17
провадження 2/201/1797/2017
УХВАЛА

20 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 квітня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення грошових коштів.

Але вказана позовна заява не відповідає вимогам: ч. ч. 4, 5, 8 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України:

●позивачу до позовної заяви слід надати на підтвердження повноважень його представника довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, оскільки копія довіреності, що додано до позовної заяви, не може бути прийнята до уваги та підтверджувати повноваження цього представника на ведення справи в суді, оскільки її копія не була належним чином завірена, а саме: не прошита; не зазначено, що це копія та вона не містить печатки, підпису та дати її посвідчення відповідною особою;

●позивачем з урахуванням його позовних вимог (майнового та немайнового характеру) не було сплачено судовий збір у розмірі відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: отримувач платежу Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська; поточний рахунок отримувача 0005; ідентифікаційний код отримувача 37989269; дата валютування; установа банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; код установи банку 805012, назва платника (для юридичних осіб), прізвище, ім'я та по батькові, адреса платника (для фізичної особи); ідентифікаційний номер клієнта, призначення платежу *;101; судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, період платежу, код виду платежу, код бюджетної класифікації 22030001; сума. Також слід зазначити, що не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільняється від сплати судового збору, оскільки перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір». Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору. Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено. Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Позивач звернувся з позовною заявою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору. Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню. Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а тому передбачені законом підстави для не сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви відсутні;

●до позовної заяви з усуненими недоліками слід додати її копію та копії всіх документів, що будуть додаватися до неї, для відповідача.

Крім того слід зазначити, що у разі збільшення розміру позовних вимог або предявлення нових вимог несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК ( 1618-15 ). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення грошових коштів залишити без руху та запропонувати позивачу у строк до 27 квітня 2017 року, але не пізніше двох днів з дня отримання вказаної ухвали усунути недоліки з додержанням вимог ч. ч. 4, 5, 8 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

У разі невиконання ухвали в зазначений термін, позов вважається не поданим та повертається позивачу.

Суддя -