Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/472/17 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корстенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2012 року між банком та відповідачкою укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних. Умовами договору також передбачено, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 34506 грн., яка складається із: основного боргу в сумі 2323 грн. 26 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 26543 грн. 41 коп.; 3520 грн. заборгованості зі сплати пені, а також штрафів: 500 грн. (фіксована частина), 1056 грн. 87 коп. ( процентна складова).

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 34506 грн. заборгованості за даним кредитним договором.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2012 року в сумі 28866 грн. 67 коп. та 1600 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що строк дії договору закінчився у березні 2013 року. Звернувшись до суду з позовом у лютому 2017 року, позивач пропустив строк позовної давності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

На думку представника ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційна скарга є безпідставною, оскільки термін дії картки тривав до вересня 2016 року, що свідчить про дотримання банком строків звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 2323 грн. 26 коп., а також заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 26543 грн. 41 коп. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та штрафів, суд зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Судом встановлено, що 21 березня 2012 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних.

Надана позивачем довідка містить інформацію про те, що на підставі вказаного кредитного договору ОСОБА_1 видавались кредитні картки, зокрема: 21 березня 2013 року зі строком дії до квітня 2015 року; 29 серпня 2012 року зі строком дії до березня 2016 року; 1 лютого 2013 року зі строком дії до вересня 2016 року.

Оскільки відповідачка належним чином не виконувала передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, станом на 31 грудня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 34506 грн., яка складається із: основного боргу в сумі 2323 грн. 26 коп.; заборгованості зі сплати відсотків в сумі 26543 грн. 41 коп.; пені та комісії у розмірі 3520 грн., а також штрафів: 500 грн. (фіксована частина), 1619 грн. 33 коп. (процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку зобов'язаний повернути кредит та сплатити винагороду.

Розмір пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору передбачений Тарифами банку.

Окрім того, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов у разі порушення позичальником строків платежів за будь-якими грошовими зобов'язаннями, передбаченими договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн., а також у розмірі 5% від суми заборгованості.

Разом з тим, зазначені Умови не містять підпису ОСОБА_1 При цьому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідачка, підписуючи анкету-заяву, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання зі сплати винагороди та штрафів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року ( справа №6-2320цс16).

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафів слід відмовити з наведених підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 2323 грн. 26 коп.

Також є правильним висновок суду про те, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню й заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, колегія суддів не погоджується із розрахунком цієї заборгованості, який здійснений позивачем, оскільки в даному випадку нарахування відсотків здійснювалось на тіло кредиту та відсотки, що не узгоджується з вимогами законодавства.

Враховуючи ту обставину, що заборгованість зі сплати кредиту становить 2323 грн. 26 коп., відсоткова ставка складає 20,40 %, а термін користування кредитними коштами становить 1460 днів, на користь позивача підлягає стягненню 1895 грн. 78 коп. заборгованості зі сплати відсотків ( 2323 грн. 26 коп. х 20,40 % : 365 х1460).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, є безпідставним, оскільки кредитна картка, видана ОСОБА_1 на підставі спірного кредитного договору, діяла до вересня 2016 року. Отже, звернення до суду з даним позовом у лютому 2017 року відбулось у межах строку позовної давності.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про стягнення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 4219 грн. 04 коп. заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4219 грн. 04 коп. та 1600 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді