Справа №751/8585/15-ц
Провадження №2/751/796/17
Рішення

Іменем України

11 квітня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

31 серпня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 87), просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в розмірі 58055,76 грн., що складається з: суми боргу в розмірі 55000 грн. (з урахуванням умов розписки), суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення (враховується липень 2012 року) в розмірі 3055,76 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2011 року ОСОБА_3 надала у борг ОСОБА_4 27500 грн. з кінцевим строком повернення до кінця липня 2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу власноручно написану ним розписку. Стверджує, що взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення суми позики ОСОБА_4 не виконав і виконувати не збирається. Станом на 31.07.2015 року відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 58055,76 грн., яка складається з: заборгованість по сумі боргу 55000 грн. (27500 грн. х 2); сума інфляції заборгованості за весь час прострочення (враховується липень 2012 року) 3055,76 грн. (4000 грн. х 176,394% = 7055,76 грн. 4000 грн.). Вважає, що відповідач порушив свої зобовязання та права позивача.

У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Також просив поновити йому строк звернення до суду з цим позовом, оскільки останній пропущений з поважних причин.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і у його задоволенні просив відмовити. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог (а.с. 76).

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.10.2011 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_5 в якості позики 27500 грн. Останній зобовязувався повернути зазначені грошові кошти в наступні строки: жовтень 1500 грн., листопад червень по 3000 грн. щомісячно, та 2000 грн. у липні місяці. У випадку неповернення боргу в установлені строки сума боргу подвоюється від залишку заборгованості. Про факт отримання у борг грошових коштів та умови їх повернення зазначено у письмовій розписці, складеній ОСОБА_4 у присутності двох свідків (а.с. 32).

В порушення умов договору позики, позичальник свої зобовязання не виконав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача у судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності і з приводу цього клопотання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

30.07.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в сумі 62280,31 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2015 року по справі № 750/7610/15-ц позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу повернуто позивачу для подачі до належного суду. Підставою повернення позовної заяви стало те, що згідно отриманої на запит суду інформації Відділу АДР УДМС України в Чернігівській області відповідач ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відносить до Новозаводського районного суду м. Чернігова (а.с. 14).

Зважаючи на те, що звернення позивача 30 липня 2015 року до Деснянського районного суду м. Чернігова з аналогічним позовом було зумовлено тим, що в розписці відповідачем було зазначено місце реєстрації проживання на території Деснянського району м. Чернігова (м. Чернігів, вул. Мстиславська, 38/162), яке останнім в подальшому було змінено, про що не могла знати позивач, суд вважає, що вказана обставина є підставою для поновлення позивачу строку позовної давності відносно звернення до суду з цим позовом.

Отже, в суді знайшов своє підтвердження факт порушення ОСОБА_4 зобовязань передбачених умовами укладеного договору позики від 13.10.2011 року, а також враховуючи, що розрахунок заборгованості по сумі боргу, суми інфляції заборгованості, наданий представником позивача в уточненій позовній заяві (а.с. 87), відповідачем належним чином не спростовано, а тому заборгованість за договором позики від 13.10.2011 року: суми боргу в розмірі 55000 грн. (з урахуванням умов розписки), суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення (враховується липень 2012 року) в розмірі 3055,76 грн., а всього 58055,76 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 580 грн. 56 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог, позивачу слід повернути зайво сплачену суму судового збору у розмірі 42 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 58055 (пятдесят вісім тисяч пятдесят пять) гривень 76 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 580 (пятсот вісімдесят) гривень 56 копійок.

Повернути ОСОБА_3 зайво сплачений судовий збір в сумі 42 (сорок дві) гривні 24 копійки, сплачений відповідно до квитанції № 5510058 від 28 серпня 2015 року у філії «Центральне РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко