Справа № 344/7005/17
Провадження № 22-ц/779/1389/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю апелянта та її представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та вилучення відомостей про власність з реєстру речових прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та вилучення відомостей про власність з реєстру речових прав.

14 червня 2017 року представником відповідачки ОСОБА_3- ОСОБА_4 подане суду клопотання про зупинення провадження у даній справі, в якому зазначено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа №344/7005/17 (провадження №2/344/2746/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а тому є підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №344/7005/17, так як до завершення розгляду вказаної цивільної справи неможливо розглянути дану справу (а.с.148-149, том.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2017 року провадження по справі зупинено до набрання рішенням законної сили у цивільній справі №344/7005/17 (провадження №2/344/2746/17) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зобов'язано сторін невідкладно повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду про те, що розгляд справи №344/16576/16-ц за її позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно є неможливим до розгляду та набрання законної сили рішення в іншій цивільній справі №344/7005/17 за позовом ОСОБА_3 до неї про визнання права власності на те ж спадкове майно. Зупиняючи провадження суд не зауважив, що справа за її позовом до відповідачки ОСОБА_3 перебуває в провадженні суду ще з грудня 2016 року, на відміну від справи за позовом ОСОБА_3, судове засідання якої ще не розпочато судом.

Також вказала, що оскаржувана ухвала не може залишатись в силі, оскільки це впливає на затягування розгляду справи, порушення її права на захист та спричинює їй матеріальні збитки, в тому числі додаткові спори та сплату судового збору за подачу різних процесуальних документів.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2017 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання ОСОБА_3 та її представник не з»явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили.

ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності ОСОБА_3 та її представника.

Вислухавши позивача ОСОБА_2 та її представника, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд виходив з положень п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та дійшов висновку, що в обох цивільних справах предметом спору є право власності на частину одного і того ж самого будинковолодіння, спір виник між тими самими сторонами, відмінність полягає лише в частках, право власності на які просять визнати сторони. У даній цивільній справі спірним є 1/2 частки будинковолодіння, на яку претендує ОСОБА_2, а у справі до завершення якої просить сторона зупинити дане провадження, предметом спору є та ж сама 1/2 частка будинковолодіння, яку просить визнати за собою ОСОБА_3, а тому розгляд справи № 344/16576/16-ц є неможливим до розгляду та набрання законної сили рішенням у іншій цивільній справі №344/7005/17, оскільки в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог та умов, від яких залежить можливість її розгляду по суті.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та вилучення відомостей про власність з реєстру речових прав (а.с.3-6, том.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2016 року відкрито провадження у справі. (а.с.39, том.1).

14 червня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала клопотання про зупинення провадження у зазначеній справі, долучивши копію ухвали про відкриття провадження у справі №344/7005/17 від 01.16.2017 року, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, зареєстровану судом 31.05.2017 року, інформаційну довідку про призначення судового засідання на 31.07.2017 року (а.с.150-156, том. 1).

20 червня 2017 року Івано-Франківським міським судом зупинено провадження у справі.

31 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку в порядку спадкування (а.с.2-4, том.2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 червня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу на 15.06.2017 року на 11.00 год. (а.с.56, том.1).

09 червня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про об'єднання в одне провадження справ цивільної справи №344/7005/17 за позовом ОСОБА_3 та цивільної справи №344/1616576/16-ц (а.с.59-60, том.2).

В матеріалах справи міститься також клопотання ОСОБА_2 31 липня 2017 року про об'єднання вищезазначених справ, подане нею в судовому засіданні (а.с.80-81).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження справу №344/7005/17 провадження №2/344/2746/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, справу №344/16576/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та вилучення відомостей про власність з реєстру речових прав (а.с.100).

Однак провадження у справі № 344/16576/16-ц відновлено не було.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.

Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

У справі, у якій постановлена оскаржувана ухвала, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо права власності на ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом спадкоємцем першої черги, яким себе вважає ОСОБА_2, після смерті батька ОСОБА_5, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1. та матері ОСОБА_6, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2. А суть спірних правовідносин у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 зводиться до вирішення питання про визнання права власності на ту ж ? частину будинковолодіння по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом спадкоємцем першої черги, яким себе вважає ОСОБА_3, після смерті її чоловіка ОСОБА_7, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, предметом спору за обома позовами є право власності на одне і те ж майно, тобто обидва позови є взаємопов'язаними, вимоги за позовами є фактично зустрічними і задоволення одного позову може виключити повністю або частково задоволення іншого позову.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд не врахував час подання позову ОСОБА_2 (значно раніше, ніж ОСОБА_3.), а також те, що обидва позови є взаємопов»язаними настільки, що фактично є зустрічними позовними вимогами щодо права власності на одне й те ж майно, що свідчить про недоцільність розгляду справ окремо.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2017 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук