Справа № 127/3464/17
Провадження № 2/127/2300/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

Позов мотивовано тим, що він є власником будинковолодіння спільно з відповідачем. За будинковолодінням була зареєстрована земельна ділянка. Дійти згоди з відповідачем з приводу встановлення порядку користування якою не вдається, що зумовило подання позову до суду.

Позивач просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою у АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи.

Представником позивача було подано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої він просить встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0600 га, розташованою у АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно з планом поділу земельної ділянки, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 18.01.2016р. згідно з яким ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,0258га зазначеною на плані (ділянка 1) жовтого кольору, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,0342га зазначеною на плані (ділянка 2) блакитного кольору. Судові витрати залишити за позивачем. Невід»ємною частиною рішення суду вважати план поділу земельної ділянки виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 18.01.2016р.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просили його задовольнити з урахування заяви про зміну предмета позову.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Представник третьої особи Вінницької міської ради в судовому засіданні при ухваленні рішення поклався на розсуд суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Положеннями ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач є власником 57/100 часток будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, що посвідчене державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори від 10.05.2011р. та ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 07.07.2011р.

Згідно з довідкою КП «Вінницьке міське БТІ» від 02.02.2017р. №477 та додатку №3/74 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 04.06.1987р. №200 існуючому житловому будинку АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою КП «Вінницьке міське БТІ» від 10.01.2017р. №100 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 57/100 частки житлового будинку з відповідною часткою прибудов, господарських будівель та споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою від 10.05.2011р. за реєстраційним №1-398; ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 07.07.2011р. справа №2-953/11.

Крім того, право власності за ОСОБА_1 на 57/100 частки житлового будинку у АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 02.02.2017р., що доведено витягом індексний номер 79489390 та підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Вінницьке міське БТІ» від 16.11.2016р.

Відповідач ОСОБА_2 є власником 43/100 часток будинковолодіння, розташованого у АДРЕСА_1 згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 17.05.1984р. та підтверджується витягом про реєстрацію права власності КП «Вінницьке міське БТІ» від 08.04.2010р.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 24.10.1956р. №25/1259 за землекористувачами будинковолодіння на даний час у АДРЕСА_1 було зареєстровано земельну ділянку площею 600 кв.м.

Позивач мав намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України. Ним було замовлено кадастровий план земельної ділянки в ДП «Поділлягеодезкартгографія», однак відповідач із вказаним порядком користування не погоджуюється. Межі земельної ділянки узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами, про що складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 визначає. що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06 ) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції (254к/96-ВР ) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року N7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм : жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

З огляду на те, що запропонований план поділу земельної ділянки виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 18.01.2016р. враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я, враховує також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки, на вказаний порядок погоджуються співвласники будинковолодіння, суд вважає за можливе встановити порядок користування згідно із запропонованим планом.

Судові витрати слід залишити за позивачем враховуючи прохання, яке міститься в заяві.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0600 га, розташованою в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно з планом поділу земельної ділянки, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» 18.01.2016 р., згідно з яким ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,0258 га, зазначеною на плані (ділянка 1) жовтого кольору, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 0,0324 га, зазначеною на плані (ділянка 2) блакитного кольору.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Невід»ємною частиною рішення суду вважати план поділу земельної ділянки, виготовлений ДП «Поділлягеодезкартографія» 18.01.2016 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя