Справа № 191/602/17
Провадження № 2/191/721/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 серпня 2017 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Шевченко А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Донецький казенний завод хімічних виробів» про розірвання трудового договору, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до КП «Донецький казенний завод хімічних виробів» про розірвання трудового договору.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 27 травня 1997 року вона, ОСОБА_1, була прийнята на роботу (наказ №172 від 27.05.1997 р.) до Донецького заводу резино-хімічних виробів, який був переіменований на Донецький казенний завод хімічних виробів, де працювала до 1 липня 2014 року, але була змушена виїхати з м. Донецька у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. На той час Донецький казенний завод хімічних виробів фактично припинив діяльність, всі працівники перебували у неоплачуваних відпустках.
З жовтня 2014 року вона з родиною проживаю в АДРЕСА_1 З того ж часу вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації, що підтверджує довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02 листопада 2016 року №37.
Оскільки фактично трудові відносини з Відповідачем припинені не були, вона намагалася направити свою заяву про звільнення та розірвання трудового договору з Відповідачем у зв'язку з проведенням антитерористичної операції та зміною місця проживання поштою, однак при відправці вищевказаної заяви Укрпоштою, їй було відмовлено у відправленні листа на підставі того, що на даній території українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження.
При зверненні до Синельниківського міжрайонного центру зайнятості їй також було відмовлено у прийнятті на облік у зв'язку з тим, що трудові відносини з роботодавцем не були припинені належним чином.
У звязку з цим позивач просить розірвати безстроковий трудовий договір, укладений нею з КП «Донецький казенний заводом хімічних виробів».
Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.
З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 27.05.1997 року, згідно наказу №172к, її було прийнято на роботу до Донецького заводу резино - хімічних виробів, який був реорганізований в Донецький казенний завод хімічних виробів (Наказ №347 від 19.11.1998 року), працює по теперішній час.
Згідно довідки Структурного підрозділу з питань захисту населення №37 від 02.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована: Донецька облать, Ясинуватський район, м. Ясинувата, фактичне місце проживання /перебування: АДРЕСА_2
Згідно з частиною 1 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а норми статті 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов'язковому соціальному страхуванні.
Згідно ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. (ст. 21 КЗпП України).
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що з жовтня 2014 вона проживає з родиною в с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області і з того часу вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації, що також підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02 листопада 2016 року №37.
Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами) поштова кореспонденція до міста Донецьк, де знаходиться відповідач не відправляється, оскільки ця територія є тимчасово непідконтрольною офіційній владі України.
В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі позбавлений можливості належного повідомлення відповідача про бажання розірвати трудовий договір, оскільки місце знаходження роботодавця на теперішній час знаходиться на території тимчасово непідконтрольній офіційній владі України.
Згідно з п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір (номер) знято з реєстрації (дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою.
Позивач позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством (ст. 38 КЗпПУ) порядку, не має можливості розірвати укладений між ним та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує його конституційні права - право на працю, на оплату праці, та здійснення обовязкових соціальних внесків, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача в частині розірвання трудового договору, на підставі ст. 38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки ухвалою суду від 24.02.2017 року позивачка звільнена від сплати судового збору.
На підставі ст. ст. 36, 38 КЗпП України, керуючись ст. ст. 5, 60, 88, 226, 213- 215, ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та КП «Донецький казенний заводом хімічних виробів» розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Т. В. Прижигалінська