Справа №222/163/17
Провадження №2/222/113/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року Володарський районний суд Донецької області у складі
судді: Доценко С.І.,
при секретарі: Болбат Н.І.,
за участі позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом:
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно ордеру № 3, виданого на підставі рішення Зоряньської сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області № 71 від 13.09.2006 року вона є наймачем квартири АДРЕСА_1, в яку вселилась та проживає разом з її неповнолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 23.05.2010 року разом з ними в квартирі, однією сімєю став проживати відповідач. Вона дала дозвіл на реєстрацію його місця проживання в цій квартирі в листопаді 2011 року. На момент вселення та реєстрації місця проживання відповідач носив прізвище ОСОБА_4, а на теперішній час змінив прізвище на ОСОБА_2. З червня 2012 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинились, так як відповідач почав зловживати спиртними напоями, завдавати позивачці тілесних ушкоджень, постійно спричиняти сварки, що ставить під загрозу життя позивачки та її неповнолітньої доньки. Відповідач В агресивному стані відповідач трощить меблі, побутову техніку, чим завдає непомірні матеріальні збитки. Крім того, ОСОБА_2 приводить додому незнайомих чоловіків і розпиває з ними спиртні напої, вони розмовляють нецензурною лайкою та вчиняють бійки. Неодноразово позивача зверталась до органів поліції із заявами про прийняття мір до відповідача.28.12.2016 року відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння побив дочку позивачки. Таким чином, відповідач своєю поведінкою створює умови за яких спільне проживання з ним неможливе та небезпечне для життя оточуючих. У звязку з цим позивач просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.
В судовому засіданні в обґрунтування позову позивачка пояснила, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_2, яку вона отримала для проживання від Зорянської сільської ради як мати-одиначка. Разом з нею в квартирі зареєстрована з самого початку та проживає її неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 В 2011 році вона познайомилась з відповідачем, та бажаючи створити з ним сім»ю, дозволила йому проживати в квартирі та зареєстровала його постійне місце проживання в цій квартирі. Сімейні відносини з відповідачем не склались. Він став зловживати спиртними напоями, створювати скандали в сім»ї. Коли він пяний, то він дуже агресивний. На час вселення в квартиру він носив прізвище «Часніков». В подальшому він змінив прізвище з «Часніков» на «Каріцький» і на теперішній час має прізвище «Карицькій». Відповідач створює неможливі умови для сумісного проживання. Він щодня зловживає спиртними напоями, трощить меблі, побутову техніку, водить додому незнайомих чоловіків сумнівної зовнішності, з якими разом в квартирі розпиває спиртні напої. Крім того, відповідач завдає позивачці тілесні ушкодження, с приводу чого позивачка неодноразово зверталась до органів поліції. В 2014 року його притягали до кримінальної відповідальності за ст.125 ч1 КК України за завдання їй тілесних ушкоджень. Всі витрати на утримання житла позивачка несе самостійно. Він не працює, без її дозволу витрачає її кошти на власні потреби. Всі цінні речі, документи та грошові кошти останнім часом вона тримає у сусідки. Останнім часом агресія відповідача стала поширюватись і на дитину позивача. 28.12.2016 року він побив її доньку та закрив в кімнаті. Дитина перелякалась та через вікно збігла до сусідки. По цьому факту проводилась перевірка Володарським ВП та на нього було складено протокол про насильство в сім»ї. Останнім часом із-за поведінки відповідача позивачка боїться залишатися вдома сама та залишати вдома свою дочку. Вони вимушені шукати притулку у знайомих та родичів. Сумісне проживання з відповідачем вважає неможливим , просять суд задовольнити позовні вимоги та виселити відповідача із займаного приміщення без надання іншого житлового приміщення. У звязку з неодноразовою неявкою відповідача в судове засідання просить постановити по справі заочне рішення.
Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, хоча належним чином за місцем реєстрації повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та , враховуючи , що позивач не заперечує,постановити заочне рішення по справі.
Вислухавши позивача, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до цих положень кожен має право окреслити межу між собою та іншими, яку неможна перетинати всупереч його бажання. Це прагнення людини закріплено в ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Рим,4.11.1950 р), яка декларує, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя, житла. Виходячи із основних положень практики Європейського суду з прав людини, який ухвалив, що право на повагу до приватного життя включає фізичну моральну та психологічну недоторканість людини (Дело PRETTY v. THE UNITED KINGDOM Рішення ЄСПЛ від 29 квітня 2002 року) Концепція житла включає в себе право на безпечне користування місця проживання в умовах миру та поваги та гідності і ст. 8 Конвенції таким чином пропонує захист особистого життя та житла від будь-яких посягань та порушень суспільного порядку.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ордеру № 3, виданого на підставі рішення Зорянської сільської ради Нікольського (Володарського) району Донецької області № 71 від 13.09.2006 року ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до довідок Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 390 та № 391 від 04.04.2017 року встановлено, що квартира АДРЕСА_3 не приватизована і в ній зареєстровані: ОСОБА_1 голова сімї, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_5 співмешканець.
Згідно відповідей Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 20.01.2017 року та Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 03.08.2016 року неодноразово були зареєстровані звернення гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на протиправні дії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно відповідей Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 20.01.2017 року та Нікольського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області від 03.08.2016 року неодноразово були зареєстровані звернення гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на протиправну поведінку відповідача.
Вироком Володарського районного суду Донецької області відповідача , який носив прізвище ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України за завдання ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень

Згідно листа жителів с. Гранітне, Нікольського району, Донецької області вони звертаються до суду з проханням прийняти міри до ОСОБА_2 з питання насилля в сімї, так як вони хвилюються за життя ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_3

Відповідно до характеристики Зорянської сільської ради Нікольського району, Донецької області від 04.01.2017 року гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ніде не працює, неодноразово надходили скарги ОСОБА_1 на його поведінку, який у нетверезому стані завдав їх тілесних ушкоджень та виганяв разом із донькою із квартири. Також були факту рукоприкладства у відношенні до неповнолітньої ОСОБА_1

Згідно характеристик Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області від 04.01.2017 року та ПАТ «Укрнафта» від 03.01.2017 року ОСОБА_1 за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно.

Рішенням опікунської ради Зорянської сільської ради Нікольського району, Донецької області № 01 від 20.01.2017 року ОСОБА_2 було розглянуто звернення депутатів с. Гранітне ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо попередження насильства в сімї ОСОБА_1 та було вирішено наступне: Попередити ОСОБА_2 про неприпустимість насильства в сімї. Рекомендувати ОСОБА_1, як квартиронаймачу, вирішити питання щодо примусового зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 та вирішити питання подальшого роздільного проживання.

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 03.04.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним за ст. 173-2 КУпАП, а саме що він 28.12.2016 року о 13-30 год., будучи раніше, постановою Володарського районного суду Донецької області від 25.07.2016 року, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт, знаходячись у стані алкогольного спяніння за адресою: АДРЕСА_5, вчинив сварку, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою на адресу неповнолітньої ОСОБА_3 та ображав її.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала головою Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області. Ордер на квартиру видавався ОСОБА_1 і вона є головним квартиронаймачем. Згодом вона прописала в квартирі ОСОБА_2 Постійно сімя ОСОБА_1 була на контролі, так як від неї надходили скарги, що її співмешканець її бє. Вона особисто приїздила на сімейні сварки і особисто возила ОСОБА_1 в лікарню знімати побої. ОСОБА_2 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, в цьому стані він стає агресивним по відношенню до ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ОСОБА_2 становить загрозу для ОСОБА_1 та її доньки. Він веде аморальний спосіб життя, приводить до квартири осіб із сумнівною репутацією, розпиває з ними спиртні напої. ОСОБА_1 та її донька вимушені скитатись по родичам та знайомим, щоб уникнути насилля з його сторони.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_1. Квартиру ОСОБА_1 отримала як мати одиначка. В 2010-2011 роках прописала в квартирі свого співмешканця ОСОБА_2, який спочатку вів себе добре, а потім почав зловживати спиртними напоями і в такому стані влаштовував в сімї сварки, бив ОСОБА_1, а на даний час ця агресія також направляється на її неповнолітню доньку. 28.12.2016 року дочка ОСОБА_1 ОСОБА_3 прибігла до мене додому і у неї на лівій щоці були видні сліди від удару долонею, волосся було скуйовджене, дівчинка пояснила, що мати на роботі, а ОСОБА_2 її вдарив по обличчю та тягав за волосся, після чого закрив у кімнаті, однак вона збігла через вікно, бо дуже його боїться. Усі цінні речі, документи, гроші ОСОБА_1 зберігає в неї, так як ОСОБА_2 краде в неї гроші. Їй відомо, що у січні 2014 року ОСОБА_2 у пилу агресії розтрощив вхідні та міжкімнатні двері в квартирі, розбив пластикове вікно і ОСОБА_1 довелось все це ремонтувати. Також ОСОБА_2 приводить додому пяниць і осіб без певного місця проживання і разом з ними розпиває спиртні напої. Сумісне проживання з ним вона вважає небезпечним для ОСОБА_1 та її неповнолітньої доньки.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

На підставі викладеного суд приходжить до висновку, що відповідач, який вселився в спірну квартиру з дозволу позивача систематично порушує правила співжиття, створює для позивачки та її дочки, які проживають в квартирі на підставі ордеру на вселення, неможливі умови для сумісного проживання з ним в квартирі, а засоби громадського впливу, звернення до правоохоронних органів , притягнення до кримінальної відповідальності виявились безрезультатними що створює небезпеку для життя та здоров»я позивача та її дитини , а тому відповідача слід виселити із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст.209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_6, донецької області, без надання іншого жилого приміщення.

Повний текст рішення виготовлений 24.04.2017 року.

На заочне рішення може бути подано заяву про перегляд протягом 10 днів з дня отримання його копії до Володарського районного суду Донецької області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Володарський районний суд Донецької області.

Суддя С.І. Доценко