АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/904/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Сокуренко Наталії Вікторівни на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про повторне виселення ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

26 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про повторне виселення ОСОБА_7, посилаючись на те, що 07 липня 2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було прийнято рішення по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на заставне майно та виселення боржника ОСОБА_7, яким позовні вимоги ПриватБанку задоволені в повному обсязі, і в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № CSS0GK00000175 від 22 березня 2007 року в розмірі 200669,24 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу ПриватБанком від імені ОСОБА_7, з наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також даним рішенням було виселено ОСОБА_7 із зазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує в заяві, що 18 січня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 13 серпня 2010 року у зв'язку з тим, що рішення суду від 07 липня 2009 року було фактично виконано, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Однак в ході підготування ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаної іпотечної квартири до реалізації стало відомо, що боржник самовільно вселився в квартиру АДРЕСА_1, чим перешкоджає банку реалізовувати надане йому судом право на звернення стягнення на іпотеку, не допускає до квартири представників банку та потенційних покупців.

Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд повторно виселити боржника з квартири АДРЕСА_1, виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2009 року по цивільній справі № 2-989/2009 повернути на виконання до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції для повторного виселення зазначених осіб.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 липня 2016 року залучено до участі у справі на стороні заявника Смілянський відділ ДВС Смілянського МРУЮ.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» в заяві про повторне виселення ОСОБА_7.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Наталія Вікторівна оскаржила ухвалу в апеляційному порядку. Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково застосовано до даних правовідносин Закон України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки даний закон не діяв у період часу, коли було ухвалено рішення Смілянського міськрайонного суду від 07 липня 2009 року про звернення стягнення на іпотечне майно та виселення з нього ОСОБА_7, тому просить суд скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року і постановити нову ухвалу, якою заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про повторне виселення ОСОБА_7 з предмета іпотеки - задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який з'явився в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи банку у повторному виселенні відповідача ОСОБА_7 з квартири, яка на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2009 року належить банку, оскільки даним рішенням звернуто стягнення на іпотечне майно та виселено боржника ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції послався на дію Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України , наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті» п. 4, зазначивши , що в зв'язку із дією даного Закону в частині виселення осіб із житла на час дії цього Закону не підлягає виконанню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , оскільки вважає такий висновок помилковим, який не ґрунтується на обставинах справи, наданих доказах та вимогах закону.

Як вбачається із наявних матеріалів справи заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2009 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на заставне майно та виселення боржника ОСОБА_7, яким позовні вимоги ПриватБанку задоволені в повному обсязі, і в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № CSS0GK00000175 від 22 березня 2007 року в розмірі 200669,24 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу ПриватБанком від імені ОСОБА_7, з наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також даним рішенням було виселено ОСОБА_7 із зазначеної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України ( а. с. 3-4).

18 січня 2010 року головним державним виконавцем Бабіченко І.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-989, виданого 07.07. 2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про виселення ОСОБА_7 ( а. с. 5).

13 серпня 2010 року головним державним виконавцем Бабіченко І.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження « у зв'язку з тим, що рішення суду від 07 липня 2009 року було фактично виконано, виселено ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Банк, звертаючись до суду із заявою про повторне виселення ОСОБА_7 посилається на те, що боржник ОСОБА_7 самовільно незаконно вселився в предмет іпотеки, тому банк на підставі ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження «, якою передбачено, що у разі, якщо особа самостійно вселилася в приміщення, з якого була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підстави ухвали суду, який прийняв рішення по виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Банк в своїй заяві також посилається, що в ході підготовки вказаної іпотечної квартири до реалізації стало відомо, що боржник ОСОБА_7 самовільно вселився в квартиру АДРЕСА_1 , що перешкоджає банку реалізувати право на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки боржник не допускає до квартири представників банку та потенційних покупців.

Однак, як вбачається із матеріалів даної справи згідно даних довідки СКП «Наш дім» м. Сміла № 1347, виданої ПАТ КБ «Приватбанк » за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 - дружина, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10 - син, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 - баба дружини , ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13 - дід дружини, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а. с. 34).

Дані обставини проживання ОСОБА_7 та членів його сім'ї також підтверджено висновком від 23 червня 2016 року інспектора Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за зверненням представника ПАТ КБ «Приватбанк» ( а. с. 36).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд дійшов помилкового висновку, вирішуючи питання про повторне виселення боржника ОСОБА_7, не звернувши уваги на вказані обставини справи, про те , що заочним рішенням суду виселено лише ОСОБА_7, а стосовно інших зареєстрованих та проживаючих осіб у вказаній квартирі рішення судом не ухвалювалось і не виконувалось.

Також сам банк погоджується і неодноразово посилається як у заяві , так і в апеляційній скарзі, що рішення суду від 07.07. 2009 року виконано і винесено постанову державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження ще 10.08. 2010 року. Тобто, звертаючись до суду із заявою в квітні 2016 року, банк не може вимагати виконання рішення суду в частині виселення боржника, яке вже виконано , і посилаючись на нові обставини вселення в квартиру боржника та членів його сім'ї, з цих підстав просити суд винести ухвалу про повторне виселення боржника. Так як питання виселення боржника та членів його сім'ї може бути вирішено лише в позовному провадженні, шляхом пред'явлення позову до відповідачів, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню лише в частині щодо скасування ухвали суду першої інстанції та вважає, передчасним посилання суду в ухвалі як на підставу відмови в задоволенні заяви на дію Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиту в іноземній валюті», оскільки суд не звернув належної уваги на вимоги заяви банку , яка не може вирішуватись в порядку виконання рішення суду, оскільки судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню .

За наведених обставин колегія суддів вважає, що постановлена ухвала суду першої інстанції про відмову ПАТ КБ»Приватбанк» у повторному виселенні ОСОБА_7 не може залишитися в силі та підлягає скасуванню з передачею матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про повторне виселення відповідача , оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 3 ч.1 ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни - задовольнити частково.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 січня 2017 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про повторне виселення ОСОБА_7- скасувати, а справу направити до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для повторного вирішення питання про виселення відповідача.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції .

Головуючий :

Судді :