Справа № 453/395/17
№ провадження 6/453/13/17
У Х В А Л А

іменем України

12.04.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря Корнута Т.Б.,

з участю старшого державного виконавця Лискової С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області справу за поданням старшого державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 10.04.2017 року звернулася до суду з поданням, погодженим у встановленому законом порядку начальником Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання мотивує тим, що на виконанні у Сколівському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебувають виконавчі листи № 455/785/14-ц., видані 20.01.2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_4 «Мрія» 7 361 грн. на відшкодування майнової шкоди та 103 456 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 110 817 грн., на користь гр. ОСОБА_5, а також 1 560 грн. судового збору на користь держави.

Зазначає, що 09.02.2016 року нею винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження до відома, а боржнику для виконання. Однак, боржник ОСОБА_4 «Мрія» у термін, встановлений для добровільного виконання рішення суду таке не виконав, з огляду на що виконавцем були здійснені усі заходи, необхідні для примусового виконання рішення суду, зокрема отримано інформацію щодо майнового стану боржника, накладено арешт на його рахунки.

Оскільки руху коштів на рахунках боржника не виявлено, як і у власності останнього відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, виконавцем 06.04.2016 року у встановленому порядку здійснено вихід за зареєстрованим місцем боржника смт. Славське Сколівського району Львівської області по вул. Т. Шевченка, буд. 3, де виявлено та описано певне майно, що у подальшому було передано на відповідальне зберігання уповноваженій особі ОСОБА_6, а, у подальшому, таке, згідно переліку, скероване у ЛФ ДП «Сетам», для подальшої його реалізації. На даний час майно не реалізоване.

Зазначає й те, що 06.04.2017 року нею повторно у встановленому порядку здійснено вихід за вказаним вище місцем знаходження боржника, де було описано та арештовано нове майно, а також виявлено відсутність певної частини майна, котре було виявлене та арештоване раніше.

Вказує, що директором боржника ОСОБА_4 «Мрія» є ОСОБА_1. Такі дані містяться у ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань.

Оскільки усі можливі заходи примусу, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», вичерпані, то вона вважала за доцільне звернутися у суд із даним поданням про тимчасове обмеження керівника юридичної особи боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта.

Старший державний виконавець Лискова С.Я. у судовому засіданні подання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Надала суду для огляду виконавче провадження ВП № 50060605.

Сторони та інші заінтересовані особи про дату, час та місце судового засідання у справі в силу ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України не повідомлялись, у таке не викликались.

Суд, заслухавши пояснення старшого державного виконавця на підтвердження подання, вивчивши матеріали подання та матеріали виконавчого провадження, дійшов наступних висновків.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом, у тому числі і шляхом постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження такої особи, котра є боржником, у праві виїзду за межі України.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Сколівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувають виконавчі листи № 455/785/14-ц., видані 20.01.2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_4 «Мрія» 7 361 грн. на відшкодування майнової шкоди та 103 456 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 110 817 грн., на користь гр. ОСОБА_5, а також 1 560 грн. судового збору на користь держави.

Встановлено, що боржником є юридична особа, а саме ОСОБА_4 «Мрія».

Встановлено й те, що рішення суду боржником добровільно не виконано, обєктів нерухомого майна, а також транспортних засобів у власності боржника немає, рух коштів на рахунках боржника відсутній. Однак, виконавцем виявлено та арештовано ряд майна, належного боржнику, котре у встановленому порядку передане на реалізацію.

У матеріалах подання наявний витяг з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником юридичної особи боржника є ОСОБА_1, який же є одним із його співзасновників. Разом з тим, з вказаного витягу вбачається й те, що останні зміни по юридичній особі вносились досить давно, що може свідчити про відсутність у реєстрі найновіших змін, у тому числі і щодо керівника юридичної особи. Відтак, дані про керівника ОСОБА_4 «Мрія» можуть не відповідати дійсності, а інших доказів перебування ОСОБА_1 на такій посаді суду не надано.

Крім того судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про належне отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд також звертає увагу на те, що старшим державним виконавцем не вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусу до боржника, зокрема не винесено жодної постанови про накладення штрафу на посадових осіб боржника і встановлення нового строку виконання рішення суду.

Таким чином, старший державний виконавець на підтвердження своїх вимог, що боржнику ОСОБА_4 «Мрія», керівником якого є ОСОБА_1, надсилались вимоги про добровільне виконання зобовязань та докази одержання ним усіх документів у процесі виконавчого провадження, не подав.

Також суду не надано доказів, що ОСОБА_1 має закордонний паспорт та виїжджає за межі України і, відповідно, може виїхати за межі України з метою ухилитися від виконання покладених на очолювану ним юридичну особу судовим рішенням грошових зобов'язань.

Враховуючи положення ст. 2 Протоколу № 2 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання у межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, свобода пересування гарантована громадянам України Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а обмеження такого права можливе лише на підставі закону та з метою і за умов, які визначені законом. В інших випадках, таке обмеження буде порушувати конституційне право особи на свободу пересування.

Враховуючи наведені вище положення та беручи до уваги ті обставини, що у матеріалах подання відсутня достатня та необхідна інформації про перебування ОСОБА_1 на посаді керівника юридичної особи боржника, як і відсутні достатні дані вважати, що останній має намір уникати виконання ввіреним йому товариством рішення суду шляхом виїзду за межі України, суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом п'яти днів з дня отримання її копії особами, котрі не брали участі у розгляді справи.

Суддя В.Я. Микитин