26 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Сокуренко Наталією Вікторівною, на рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 24 січня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У свою чергу ОСОБА_4 порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, чим не виконав зобовʼязання за договором, у звʼязку з чим станом на 30 червня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму
24 427 грн 97 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 4 112 грн
56 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 18 675 грн 98 коп., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1 139 грн 43 коп.
Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 427 грн
97 коп. та судові витрати в розмірі 1 218 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

02 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від

01 листопада 2016 року рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -

Сокуренко Н.В. просить скасувати рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності про застосування якого заявлено відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 січня 2006 року відповідно до договору № б/н ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж за кредитним договором ОСОБА_4 здійснено з погашення процентів за кредитом в розмірі 100 грн 15 вересня 2009 року, розмір заборгованості за кредитом в розмірі 4 112 грн 56 коп. є незмінним з 31 липня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подала до суду першої інстанції заперечення, з яких вбачається, що остання просить застосувати строк позовної давності

(а. с. 30-31).

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК Україниперебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК Українисплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зпозовом до ОСОБА_4 звернулося до суду 03 вересня 2015 року (а. с. 3), тобто після спливу строку позовної давності.

Отже перебіг позовної давності щодо вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 4 112 грн 56 коп. починається з

01 серпня 2012 року, а тому строк позовної давності спливає 01 серпня

2015 року.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що перебіг позовної давності щодо вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 4 112 грн

56 коп. починається з 01 серпня 2012 року, строк позовної давності спливає 01 серпня 2015 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зпозовом до ОСОБА_4 звернулося до суду 03 вересня 2015 року, представником ОСОБА_4 - ОСОБА_6 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, а тому висновок судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог у звʼязку із пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, є обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на нормах матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада

2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Сокуренко Наталією Вікторівною, відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від

02 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова