Справа № 182/4960/16-ц
Провадження № 2/0182/171/2017
03.05.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Власенко Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-
Позивач 09.09.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
24.12.2004 року помер його рідний батько ОСОБА_5, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 37.
За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 12.05.1998 року, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу за реєстром № 2152, згідно якого він заповів належну йому квартиру ОСОБА_7.
В передбачений законом строк він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, та отримав повідомлення, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки існує заповіт від імені померлого на імя ОСОБА_7
Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду.
Крім того, у померлого 24.12.2004 року ОСОБА_5 є батьки похилого віку, які мають право на обовязкову частину у спадщині, згідно ч .1 ст. 1241 ЦК України та які важко перенесли смерть сина, довго хворіли, тому пропустили строк для прийняття спадщини після його смерті.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2006 року визначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено додатковий строк для прийняття спадщини 6 місяців.

05.06.2007 року ОСОБА_8, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Є К., кожному окремо, видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна померлого ОСОБА_5.

У вказаних свідоцтвах зазначено, що 4/6 частини спадкового майна залишилися відкритою для спадкоємця за заповітом ОСОБА_7

ОСОБА_7 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та вважається такою, що спадщину не прийняла.

Він, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, ОСОБА_5 та у відповідності до норм ч. 2 ст. 1223 ЦК України, ст. 1261 ЦК України має право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, але не може реалізувати своє право через викладені вище обставини.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на 4/6 частини квартири за адресою - Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 44 Б, кв. 37 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 24.12.2004 року.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник третіх осіб до суду не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала, як і заперечень на позовну заяву.

Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст.1216-1218,1220-1223, 1261,1268-1270, 1272 ЦК України.

У судовому засідання встановлено наступне.

24.12.2004 року помер рідний батько позвача ОСОБА_5, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Б, кв. 37 (а.с. 4,6).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена вище квартира за адресою - Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 44 Б, кв. 37.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 12.05.1998 року, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу за реєстром № 2152, згідно якого він заповів належну йому квартиру ОСОБА_7 (а.с. 40).

В передбачений законом строк позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, та отримав повідомлення, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки існує заповіт від імені померлого на імя ОСОБА_7 Для вирішення цього питання позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с. 5).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батьки померлого 24.12.2004 року ОСОБА_5, є людьми похилого віку, мають право на обовязкову частину у спадщині, згідно ч .1 ст. 1241 ЦК України та які важко перенесли смерть сина, довго хворіли, тому пропустили строк для прийняття спадщини після його смерті.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2006 року визначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено додатковий строк для прийняття спадщини 6 місяців. (а.с. 7)

05.06.2007 року ОСОБА_8, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Є К., кожному окремо, видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна померлого ОСОБА_5. У вказаних свідоцтвах зазначено, що 4/6 частини спадкового майна залишилися відкритою для спадкоємця за заповітом ОСОБА_7 (а.с. 8-11).

Таким чином, після видачі 05.06.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Є К. вищезазначених свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, відкритою залишилася спадщина на 4/6 майна померлого ОСОБА_5

ОСОБА_7 не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що спадщину не прийняла.

Як вбачається з листа завідувача Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8, за № 3338/02-14 від 17.14.2016 року, після смерті ОСОБА_5, померлої 24.12.2004 року заведена спадкова справа № 237/2005, в якій містяться заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_9 та заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про прийняття та видачу спадщини (а.с.35-44).

Таким чином. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, ОСОБА_5 та у відповідності до норм ч. 2 ст. 1223 ЦК України, ст. 1261 ЦК України має право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, але не може реалізувати своє право через викладені вище обставини.

На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,174,209,212-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218,1220-1223,1225,1261,1268-1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/6 частини квартири за адресою - Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 44 Б, кв. 37 у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5, померлого 24.12.2004 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_10