Справа № 766/589/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Кліментовській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсон цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У звязку з тим, що позивач людина похилого віку та у звязку зі станом здоровя потребувала сторонньої допомоги, вона 05.02.2015 року уклала з відповідачем ОСОБА_2 спадковий договір. Згідно умов зазначеного договору відповідач зобовязався надавати позивачу допомогу, виконувати її розпорядження немайнового та майнового характеру, внаслідок чого успадкує належну їй квартиру. Однак після укладення спадкового договору відповідач змінив своє ставлення до неї, через певний час припинив надати позивачу матеріальну допомогу, підтримку та доглядати за нею, виконувати інші зобовязання, передбачені договором. У звязку з цим, позивач звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати спадковий договір, укладений 05.02.2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим №108.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Зазначили, що з лютого по червень 2015 року відповідач виконував взяті на себе зобовязання за спадковим договором. Після проведення у червні 2015 року повторної операції, яка полягала у видаленні металевої конструкції з правого стегна та встановлення металевого стержня у стегно, відповідач у липні 2015 року відмовився її забрати до себе з лікарні та доглядати за нею, оскільки вона потребувала стороннього догляду та не могла самостійно пересуватися та забезпечити свої потреби, тому її з лікарні для догляду до свого помешкання забрав рідний брат. Та коли останній взнав про укладення спадкового договору, став наполягати, щоб догляд здійснював відповідач. Проте останній на прохання позивача відмовився забрати її до свого помешкання. На прохання позивача її для догляду забрала до себе знайома ОСОБА_3, у помешканні якої позивач знаходилася у період з кінця липня 2015- серпень 2015 року (включно). У цей час відповідач догляд за нею не здійснював, не відвідував її, ліки не купував, не забезпечував продуктами харчування, хоча вона потребувала цього. Усі витрати на ліки та продукти харчування вона здійснювала за свої кошти. На початку вересня 2015 року вона переїхала до свого помешкання, могла пересуватися самостійно, хоча й обмежено, на ходунках та нетривалий час, тому потребувала сторонньої допомоги. Відповідач свої обовязки за договором в повному обсязі не виконував, догляд за нею ( купівлю та доставку ліків, продуктів харчування, приготування їжу, доставку хворої до лікарні) здійснювали її сусідка - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5, хоча позивач зверталася до відповідача з проханнями відповідно до умов договору. Виконання обовязків відповідачем у жовні 2015 року виявилося тільки у тому, що 1 раз до неї приїздила дружина відповідача та здійснила прибирання квартири, в подальшому на її прохання здійснювати прибирання квартири відповідач та його дружина відмовилися. Ліки, продукти харчування її відповідач не привозив, вона вимушена була купувати їх за свої кошти за допомогою сусідів та знайомих. З жовтня 2015 року відповідач не відвідує її , не підтримує морально, не забезпечує щотижнево продуктами харчування, не забезпечує готування їжі, прибирання квартири, купівлю ліків, не супроводжував її до лікарні, хоча всього цього вона потребувала та просила його допомоги в цьому. З урахуванням зазначеного вона дійсно у 2016 році запропонувала відповідачу в добровільному порядку розірвати спадковий договір, проте останній відмовився, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Зазначили, що у грудні 2014 року позивач зламала ногу, відповідач як племінник сплатив витрати за операцію, купував її медобладнання та ліки, забезпечив догляд після операції. У лютому 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений спадковий договір, за яким відповідач прийняв на себе зобовязання щодо відповідача, зазначені в договорі. У порядку виконання цих зобовязань він турбувався про стан здоровя позивача, надав за необхідності допомогу, оплачував необхідні операції, забезпечував продуктами харчування та медикаментами. Забрати позивача з лікарні у липні 2015 року для догляду до свого помешкання відповідач не відмовлявся, позивач забажала поїхати до брата, де вона перебувала протягом двох тижнів, а потім - до подруги ОСОБА_3 Він возив позивачу продукти харчування. Потім позивачка припинила звертатися до нього з проханнями , коли він телефонував, вона повідомляла, що їй нічого не потрібно. На початку 2016 року позивач повідомила йому про те, що бажає розірвати з ним спадковий договір. Після того не зверталася до нього за допомогою. Його дружина за проханням відповідача пропонувала її допомогу в готуванні їжі, телефонувала її, проте позивачка вказувала на те, що допомоги вона не потребує. Він у лютому 2016 року привозив відповідачу продукти харчування, проте остання відмовлялася їх приймати. З березня 2016 року між сторонами будь-яке спілкування припинено, зобовязання за договором відповідач не виконує, так як позивач з проханнями щодо виконання зобовязань за спадковим договором не звертається до відповідача. Також вважали, що підстав для розірвання договору не має, оскільки позивач відмовляється від прийняття належного виконання зобовязань зі сторони відповідача.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №33202722 від 05.02.2015 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно спадкового договору від 05.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сторони домовились про те, що останній зобовязався виконувати розпорядження ОСОБА_1 немайнового характеру та майнового характеру за рахунок коштів відчужувача та набувача, а саме: спілкуватись з нею, відвідувати її, підтримувати морально; щотижнево забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання; забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на її особисте прохання, але не менше одного разу на тиждень; забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та/або обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання їй медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання; супроводження відчужувача до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби; придбавати одяг та взуття для відчужувача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання; вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні відчужувачу, в тому числі пенсійних; в разі смерті відчужувача здійснити комплекс заходів та обрядових дій та поховати її. У разі смерті ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_6 набуває право власності на майно, що є її приватною власністю, а саме на квартиру під №9, що знаходиться в м.Херсоні, вул.Поповича, 14 (а.с.7). Згідно п.13 спадкового договору відчужував має право вимагати від набувача своєчасного та повного здійснення розпоряджень згідно п.1 цього договору; вимагати розірвання цього договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків за цим Договором.

Згідно п.19 спадкового договору у випадку недотримання умов договору, невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, неможливості виконання набувачем розпоряджень відчужувача та відмови від добровільного розірвання однією із сторін, договір може бути розірваний у судовому порядку.

Згідно довідки №379/7 Протокол 50 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» лікарсько-консультативної комісії станом на 02.03.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має діагноз сахарний діабет ІІ типу, тяжка течія, хронічний піелонефріт, церобросклероз. Після операційного лікування з приводу перелому в/з правого стегна 31.12.2014 року та 12.05.2015 року потребує стороннього догляду (а.с.12).

З епікризів, наданих позивачем, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О.Тропіних з 31.12.2014 року по 26.01.2015 року , а також в травматологічному відділенні з 12.06.2015 року по 10.07.2015 року, де 25.06.2015 року перенесла операцію з приводу видалення металевої конструкції з правого стегна та В/3-С/3 правої стегнової кістки титановим стержнем стегна (а.с.9-11). Після виписки з лікарні потребувала продовження медикаментозного лікування та дієтичного харчування, нагляду в поліклініці у травматолога за місцем проживання.

З відповіді на запит КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.А.і О.Тропіних» від 27.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні згідно історій хвороб №15061 з 31.12.2014 року по 26.01.2015, №5324 з 12.05.2015 по 12.06.2015, №6672 з 12.06.2015 по 10.07.2015 року. Під час знаходження хворої у відділеннях лікарські засоби та витратні матеріали були придбані не за бюджетні кошти. Хвора була забезпечена харчуванням під час лікування за власні кошти та домашнім харчуванням. Зі слів чергового медичного персоналу хвору відвідували жінки та чоловіки, які не представлялися, але передавали для неї ліки та продукти харчування (а.с.116).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що після проведення операції позивачу, у липні 2015 року відповідач, з яким був укладений спадковий договір, відмовився її забрати до себе, тому вона поїхала до брата для догляду, звідки через неділі дві переїхала до помешкання свідка. Позивач потребувала за станом здоровя сторонньої допомоги, оскільки обмежена була у русі. Протягом більше місяця вона доглядала за позивачем, готувала їжу. В цей період відповідач не привозив позивачу ліків, продукти харчування, не надавав допомоги у догляді за позивачем. Свідок особисто чула, як позивач телефонувала відповідачу, просила допомогу у придбанні продуктів харчування, ліків, грошових коштів. Зі слів позивача їй відомо, що відповідач відмовив у її проханні. У вересні 2015 року позивач повернулася проживати до своєї квартири, проте за станом здоровя потребувала допомоги. На прохання позивача прибирання квартири здійснювала її сусідка ОСОБА_4, готування їжі - здійснювала свідок та сусідка ОСОБА_4. Остання також їздила за медичними препаратами для позивача - інсуліном, оскільки позивач страждає на сахарний діабет. Зі слів позивачки відомо, що відповідач та його дружина на її прохання прибрати квартиру відмовилися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивач є її сусідкою. Їй відомо, що після операції на стегні літом 2015 року вона вимушена була поїхати до брата, так як племінник, з яким вона уклала спадковий договір, її до себе для догляду не забрав. Звідти вона переїхала для догляду до подруги, яка її доглядала. Потім позивачка повернулася своєї квартири, пересувалася обмежено, тільки за допомогою ходунків та нетривалий час. Зі слів позивачки відповідач та його дружина на її прохання відмовлялися надати необхідну допомогу. Вона особисто була свідком неодноразових розмов позивача з відповідачем, у ході яких просила у нього допомоги, в т.ч. щодо відвезення до лікарні , проте останній зі слів позивачки відмовив у звязку з відсутністю коштів. За проханням позивачки свідок купувала для неї необхідні ліки, продукти харчування, транспортним засобом доставляла її до лікарні для огляду лікарями, готувала їжу, прибирала квартиру. Інколи продукти харчування та ліки купувала в борг за свої кошти, потім позивачка з пенсії повертала позичені кошти. Крім свідка, до позивача приїздила ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які також допомагали в догляді за позивачкою, придбанні її продуктів харчування, ліків, готування їжі. Крім того, у квітні 2016 року позивач перебувала на лікуванні у лікарні, свідок на прохання позивачки відвідувала її, купувала їжу, ліки, так як відповідач не відвідував позивача, не забезпечував її необхідними ліками, продуктами харчування.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердила факт невиконання відповідачем з жовтня 2015 року умов спадкового договору, укладеного з позивачем. Зазначила, що після проведення позивачу операції влітку 2016 року за рахунок відповідача догляд за позивачем здійснював брат, потім протягом місяця ОСОБА_3 Коли позивач у вересні 2015 року повернулася до свого помешкання, вона потребувала за станом здоровя сторонньої допомоги. За проханням позивача допомогу у придбанні продуктів харчування, ліків, готування їжі, прибирання квартири здійснювали вона, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Усі витрати на придбання продуктів харчування та ліків позивача були здійснені зазначеними особами за рахунок позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони відповідача ОСОБА_7, який підтвердив факт привезення продуктів харчування відповідачем до будинку, в якому розміщена квартира позивача, протягом весни-літа 2015 року, не спростовують обставин, які зазначені позивачем та свідками позивача, а саме не виконання умов спадкового договору відповідачем з жовтня 2015 року

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони відповідача ОСОБА_8, який підтвердив факт перевезення позивача з лікарні взимку 2015 року до помешкання відповідача в с.Антонівку та літом 2015 року до помешкання батька відповідача ( брата позивачки), а звідти до помешкання знайомої позивачки, та привезення двічі пенсії позивачу дружиною відповідача у 2015 році, не спростовує обставин, які зазначені позивачем та свідками позивача, а саме невиконання умов спадкового договору відповідачем з жовтня 2015 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони відповідача ОСОБА_9 підтвердила факт укладання спадкового договору між позивачем та відповідачем, який є її чоловіком. Зазначила, що особисто їй невідомий повний обсяг обовязків, які чоловік прийняв на себе за цим договором. Переїзд позивача до брата з лікарні, а потім до помешкання знайомої пояснила це забаганкою позивача. Коли остання повернулася додому, вона вже могла самостійно пересуватися. Вона у вересні та жовні 2015 року відвідувала позивача, все у неї було добре. Зі слів чоловіка її відомо, що побажання позивача він виконував, відвідував її, провозив продукти харчування, що на початку 2016 року позивач повідомила чоловіку про бажання розірвати спадковий договір, проте останній вважав, що її настрій зміниться.

Покази свідка ОСОБА_9 щодо виконання відповідачем зобовязань за спадковим договором суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Надані стороною відповідача квитанції та чеки на придбання медичних виробів для операції, ліків та продуктів у період з січня 2015 року по 24.06.2015 року (а.с.50-56, 58-64) суд до уваги не приймає, так як витрати, які поніс відповідач до 05.02.2015, були понесені до укладання договору, а його витрати з 05.02.2015 по 24.06.2015 року стороною позивача не спростовуються та не мають значення для встановлення суттєвих обставин, з врахуванням того, що підставою для задоволення позову є невиконання спадкового договору з жовтня 2015 року.

Згідно ст.1302 Цивільного кодексу України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ч.1 ст.1308 Цивільного кодексу України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем з жовтня 2015 року зобовязань за спадковим договором, укладеним з позивачем, в частині спілкування з відчужувачем, відвідування його, підтримки морально, щотижневого забезпечення його продуктами харчування, забезпечення приготування їжі як по мірі необхідності так і за проханням відчужувача, забезпечення прибирання його квартири, прання білизни, купівлі ліків, а стороною відповідача не надано суду належних доказів на спростування цього, та не доведено тих обставин, що позивач з жовтня 2015 року відмовлялася від прийняття належного виконання зобовязань зі сторони відповідача, суд вважає позовні вимоги позивача про розірвання спадкового договору обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 60, 1308 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений 05.02.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10, за реєстровим №108.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан