Справа №265/6982/16-ц
Провадження №2/265/285/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон», Фонду державного майна України Донецької області, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобовязанні вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із позовними вимогами до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон», Фонду державного майна України Донецької області, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобовязанні вчинити певні дії. В обґрунтування зазначених позовних вимог посилалася на те, що в серпні 1992 року вона була прийнята на роботу майстром в орендне підприємство «Азовзалізобетон», яке надало їй ордер на постійне проживання у гуртожитку № 21 по вулиці Барикадній в місті Маріуполі. Наказом головного управління по будівництву промислових підприємств «Главдонецькстрой» і Донецького обкому профспілок працівників будівництва і промисловості будівельних матеріалів № 414 від 30 грудня 1988 року Виробниче об'єднання «Азовжелезобетон» було переведено на роботу на умовах орендного підряду з 01 січня 1989 року. Орендне виробниче об'єднання «Азовжелезобетон» було зареєстровано рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 468/3 від 25 грудня 1990 року. Розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 1125 від 11 грудня 1990 року проведена державна реєстрація організації орендарів орендного виробничого об'єднання «Азовжелезобетон».

Наказом Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України № 462 від 29.06.1993 року організацію орендарів орендного виробничого об'єднання «Азовжелезобетон» було включено в перелік об'єктів на приватизацію. Комісією з приватизації державного майна була проведена інвентаризація майна цілісного майнового комплексу зазначеного підприємства, за результатами якої складено акт оцінки вартості майна, який затверджено наказом Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України N 1057 від 23.09.1993 р. Як вбачається з даного акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу була включена вартість гуртожитку по вул. Барикадній, 21 р. в Маріуполі. Цю споруду було переобладнано з дитячого комбінату № 2 в гуртожиток для малосімейних на підставі розпорядження виконавчого комітету Жданівської міської ради народних депутатів № 551 від 16 жовтня 1984 року і зареєстровано в БТІ м. Маріуполя як гуртожиток. 08 жовтня 1993 року між Донецьким регіональним Фондом державного майна України та організацією орендарів орендного виробничого об'єднання «Азовжелезобетон» м. Маріуполь, в особі його директора ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу № 75 державного майна орендного виробничого об'єднання «Азовжелезобетон», яке належало даному підприємству на основі договору оренди з правом викупу від 28.12.1992 р. Згідно з актом прийому-передачі від 05.04.1994 р. відбулася передача проданого державного майна. Розпорядженням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 87 від 20 січня 1994 року орендне виробниче підприємство «Азовжелезобетон» виключено з реєстру підприємств і зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Азовжелезобетон». Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 12 листопада 2003 року був задоволений позов ОСОБА_4 про стягнення вартості частки в спільному майні ТОВ «Азовжелезобетон» при виході з товариства і на його користь було стягнуто 7637178,51 грн. В процесі виконання рішення суду за поданням начальника відділу ДВС у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя 29 березня 2004 року було затверджено мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_4 було передано нерухоме майно на суму 1551282 грн., у тому числі гуртожиток по вул. Барикадній, 21 в Маріуполі, вартістю 48272 грн. На підставі ухвали суду від 29.03.2004 р. ОСОБА_2 Б ТІ зареєстровано право власності на будинок № 21 по вул. Барикадній в м. Маріуполі за ОСОБА_4

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 28 серпня 2004 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 березня 2004 року про затвердження мирової угоди скасовано, справу повернуто в суд першої інстанції на новий розгляд. Надалі, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14 травня 2008 року було відмовлено в затвердженні зазначеного мирової угоди. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2009 р. ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14 травня 2008 року про відмову в затвердженні мирової угоди залишено без змін. Внаслідок чого у ОСОБА_4 відсутнє право власності на гуртожиток № 21 по вул. Барикадній в м. Маріуполі. Ухвалою Господарського суду Донецької області за заявою ДПІ Орджонікідзевського району м. Маріуполя порушено справу N2 5/36 про банкрутство ТОВ «Азовжелезобетон». ТОВ «Азовжелезобетон» визнано банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрита ліквідаційна процедура. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.09.2009 р. ліквідатором по справі було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 В ході ліквідаційної процедури ліквідатором було встановлено, що в складі майна, приватизованого ТОВ «Азовжелезобетон» знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Барикадна, 21. В подальшому дана справа про банкрутство ТОВ «Азовзалізобетон» перебувала в процедурі санації і розгляд її не завершено. При цьому, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, справа N 5/36 за заявою ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Азовзалізобетон", м. Маріуполь, втрачена.

Весь цей час вона, та інші особи, продовжують проживати у гуртожитку по вул. Барикадній, 21 в м. Маріуполі на законних підставах без всякої можливості отримати зайняті кімнати у власність в порядку приватизації. Крім того, вказаний будинок фактично залишився безхазяйним, що встановлює перепони для отримання жильцями гуртожитку, належних комунальних послуг, в тому числі і послуг на постачання електричної енергії. За допомогою втручання ОСОБА_2 міського голови вони змогли на деякий час домовитися із ПАТ «ДТБК Донецькобленерго» про постачання до гуртожитку електричної енергії. Але, ситуація, що склалася продовжує тривати, строки тимчасового договору вже закінчилися, у зв'язку із чим на її ім'я надійшов лист від 17.06.2016р. № 1191 про відключення гуртожитку від електричної енергії у зв'язку із закінченням 01.07.2016р. строку дії договору на постачання електричної енергії № 7356 від 07.10.2015р. Отже, невирішеність питання щодо передання даного гуртожитку в комунальну власність порушує їх права на проживання та на отримання комунальних послуг. Просить суд зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон» передати будівлю, що знаходиться за адресою м. Маріуполь, вул. Барикадна, 21 у комунальну власність територіальної громади міста Маріуполя протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішення суду. Зобов'язати ОСОБА_2 міську раду прийняти у комунальну власність територіальної громади без додаткових умов будівлю, що знаходиться за адресою м. Маріуполь, вул. Барикадна, 21 протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішення суду. Зобов'язати ОСОБА_2 міську раду та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» укласти договір на постачання електричної енергії до будинку № 21 по вул. Барикадній в м. Маріуполі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_6, діючий на підставі угоди про надання правової допомоги, у судове засіданні повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, керуючись ч.2 ст. 169 ЦПК україни, суд розглянув справу у відсутності її представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні пояснила, що станом на теперішній час, ні відповідного звернення власника або його представника про передачу будівлі № 21 по вул. Барикадній в м. Маріуполі в комунальну власність, ні технічної документації на неї до ОСОБА_2 міської ради не надходило. Більш того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2016 власником спірної будівлі був ОСОБА_8, 30.05.2012 його право власності припинено у звязку із знищенням обєкту. Крім того, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області №22-154/2006 від 21.03.2006 Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою на спірну будівлю накладено арешт. На підставі вищенаведеного, у звязку з тим, що позивачем не надано відомостей про належного власника спірної будівлі, та не зрозуміло від кого міській раді приймати її в комунальну власність, у звязку з тим, що на спірну будівлю накладено арешт, який досі не знятий у встановленому порядку, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник ТОВ «Азовзалізобетон» арбітражний керуючий ОСОБА_9, будучи неодноразово повідомлений про день та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_10, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі та пояснила, що правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України 'Про електроенергетику, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року (надалі - Г1КЕЕ) та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики.

Стосовно вимог про спонукання до укладання договору про постачання електричної енергії до буд. № 21 по вул. Барикадній у м. Маріуполі з ОСОБА_2 міською радою пояснила, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Таким чином, спонукання до укладення договору про постачання електричної енергії, стороною якого не є позивачка ОСОБА_1 суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов'язаний надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю до 150 кВт та протягом 14 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та більше від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 5.4 цих Правил. На теперішній час, з урахуванням вказаних вимог законодавства України у сфері електроенергетики, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не має законних підстав для укладення договору про постачання електричної енергії за адресою: м. Маріуполь, вул. Барикадна, буд. 21 з ОСОБА_2 міською радою до прийняття гуртожитку нею на баланс, тобто ця вимога заявлена взагалі передчасно.

Представник відповідача ОСОБА_11 відділення фонду Державного майна України по Донецькій області в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 спрямована на вирішення питання передачі до комунальної власності будівлі гуртожитку № 21 для малосімейних по вул. Барикадній у м. Маріуполю та забезпечення цього будинку електроенергією. Виходячи зі змісту позову, ОСОБА_1 вимагає від Відповідача 2 передати будівлю за адресою м. Маріуполь, вул. Барикадна, 21 у комунальну власність територіальної громади м. Маріуполя, а Відповідача 1 прийняти у комунальну власність територіальної громади гуртожиток для малосімейних. Крім того, Позивач намагається зобовязати Відповідача 1 укласти з Відповідачем 4 договір на постачання електричної енергії до будинку № 21 по вул. Барикадній, 21 в м. Маріуполі. В чому саме полягає порушення, невизнання, або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів з боку ОСОБА_11 відділення, Позивачем не вказано. За таких підстав, Регіональне відділення констатує, що Позивачем безпідставно визначено їх відповідачем по справі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_11 відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільно-Процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13, 38).

Проте, надати будь-який документ, підтверджуючий право на її проживання в зазначеній квартирі, позивачка не має можливості у звязку з його відсутністю.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2016 власником спірної будівлі був ОСОБА_8, 30.05.2012 його право власності припинено у звязку із знищенням обєкту (а.с. 68-69).

Як встановлено судом, право власності ОСОБА_8 припинено у звязку із скасуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 березня 2004 року про затвердження мирової угоди, до постановлення якої власником будівлі № 21 по вулиці Барикадній в місті Маріуполі, було ТОВ «Азовзалізобетон».

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Азовзалізобетон» з 01 жовтня 2007 року знаходиться в стані припинення, Господарським судом Донецької області відкрита ліквідаційна процедура (а.с. 64-66).

За даними Господарського суду Донецької області від 16 січня 2017 року, справа № 5/3Б за заявою Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про банкрутство ТОВ «Азовзалізобетон», на теперішній час втрачена. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9 (а.с. 98).

Звертаючись до суду з позовом про зобовязання ТОВ «Азовзалізобетон» передати будівлю, що знаходиться за адресою м. Маріуполь, вул. Барикадна, 21 у комунальну власність територіальної громади міста Маріуполя, та ОСОБА_2 міську раду прийняти у комунальну власність територіальної громади зазначену будівлю, позивачка посилалася на Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Суд звертає увагу на те, що дія вказаного Закону не поширюється на гуртожитки, що знаходяться у приватній власності, крім гуртожитків, які були включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Як вже зазначалося судом, згідно із ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз'яснено в п.п. 2, 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Позивачка пов'язує порушення її прав можливим відключенням будинку № 21 по вулиці Барикадній в місті Маріуполі від електропостачання. Проте, стосовно позивачки відповідачами не вчинялось ніяких дій, повязаних з порушенням, невизнанням або оспорюванням її прав. При цьому зазначені вимоги є похідними від первісних, відповідно до яких вона просить одного відповідача зобовязати передати будівлю, а іншого - прийняти її.

По-суті позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на упередження дій відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в майбутньому відносно її прав на належні умови проживання в гуртожитку і не можуть бути способом захисту в розумінні ст. 16 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачкою не доведено наявність порушеного права, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон», Фонду державного майна України Донецької області, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобовязання передати та прийняти у власність будівлю № 21 по вулиці Барикадній в місті Маріуполі та зобовязання укласти договір на постачання електричної енергії, не підлягають задоволенню.

Оскільки ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 грудня 2016 року відстрочено позивачці ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття судового рішення по справі, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, керуючись ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з позивачки на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви щодо кількох вимог немайнового характеру у розмірі 1102 гривни 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні поозовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовзалізобетон», Фонду державного майна України Донецької області, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобовязання передати та прийняти у власність будівлю № 21 по вулиці Барикадній в місті Маріуполі та зобовязання укласти договір на постачання електричної енергії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви щодо кількох вимог немайнового характеру у розмірі 1102 гривни 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Адамова