Провадження № 2/742/476/17
Єдиний унікальний № 742/628/17
12 квітня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Циганка М.О.,
при секретарі Чміль С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що з мережі Інтернет дізнався, що 20 лютого 2017 року на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» було опубліковано статтю під назвою «ОСОБА_3 пытается «порешать» вопросы с киевской прокуратурой», без зазначення автора статті. Оскільки, позивач вважає зазначену негативну інформацію стосовно себе, наклепом та такою, що підлягає спростуванню, ним і подано позовну заяву до реєстратора доменного імені аntіkоr.соm.uа власника веб-сайту httр://аntіkоr.соm.uа ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такої, що порушує немайнові права позивача на повагу до честі та гідності, а також на недоторканість ділової репутації, інформацію, шляхом опублікування на веб сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» відповідного повідомлення та стягнення з відповідача сплаченого судового збору в розмірі 213 грн. 34 коп.
Позивач в судове засідання не з»явився, проте його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив справу розглядати без позивача. Уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та спростувати недостовірну інформацію. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився через невручення рекомендованих поштових відправлень, які були повернуті до суду Укрпоштою за закінченням терміну зберігання за адресою АДРЕСА_1. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з довідкою відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 02 березня 2017 року зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
У зв'язку з цим суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
20 лютого 2017 року на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» було опубліковано статтю під назвою ««ОСОБА_3 пытается «порешать» вопросы с киевской прокуратурой», без зазначення автора статті (а.с.76-79).
У статті у стверджувальній формі зазначено, що «ОСОБА_3, один из ярких представителей фармацевтической мафии времен Богатыревой, сегодня попался на крючок столичной прокуратуры.
По наводке СБУ в конце прошлого года было открыто уголовное дело, в котором фигурируют все подконтрольные ОСОБА_3 фармацевтические компании. Речь идет о фирмах-посредниках, которые в Украине многие годы играли в тендера и реализовывали продукцию медицинскую технику от производителя «Тошиба».
По данным следствия, которое уже провело ряд обысков, компании ОСОБА_3 продавали томографы и аппараты МРТ в областные больницы по завышенным ценам.
Более того, следователи изучили схему поставок оборудования «Тошиба» и вышли на словацкие фирмы («In Med s.r.o.», «In-Xmedical s.r.o.», «SVS T002 S.R.O», «Panax F.C.S. s.r.o.», «Integral Col Servis s.r.o.»,), которые тоже оказались подконтрольными ОСОБА_3. Продавая мед. оборудование через словацкие компании ОСОБА_3 уходил от налогообложения в Украине, так как практически все счета этих структур - открыты в оффшорных зонах.
После проведенных обысков дело в прокуратуре г. Киева притормозилось. Спустя почти три месяца после первых следственных действий, прокуроры так и не вручили ни единого подозрения ни одному из фигурантов.
О том, что обыски проходили именно на фирмах ОСОБА_3 он подтвердил лично на своей странице в Фейсбук. ОСОБА_3 поспешил обвинить правоохранителей в том, что ему таким образом, мол, отомстили за честность на тендере КГГА.
Похоже, фарммафиози решил подготовить почву к тому, что дела против его контор (в частности украинских ООО «УМТ+», «УМТ», «Медторг» и «ДиксонУкраина») в скором времени будут закрыты.
Эту информацию косвенно подтверждают источники фармрынка. В узких кругах ОСОБА_3 трепится, что «прокуроры нынче не сговорчивые, но от его предложения не смогут отказаться». А после того, как дела против его компаний будут закрыты, он намерен «заказать ответочку» на ряд своих конкурентов.
Как на самом деле поведет себя киевская прокуратора и пойдет ли по сценарию ОСОБА_3 - станет понятно совсем скоро.
Следите за новостями по этому поводу на нашем сайте.
Источник - vlasti.net».
Згідно зі ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
При цьому, ч.1 ст. 299 Цивільного кодексу України закріплює особисте немайнове право фізичної особи на недоторканість ділової репутації.
Кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію (ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
У зв'язку з цим, ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.
Пунктом 19 вищезгаданої постанови Пленуму ВСУ, роз'яснено, що відповідно до статті 277 ЦК, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною 2 зазначеної статті Закону передбачено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведеності їх правдивості.
У разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п.2 ч.2 ст.119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації (п.12 постанови Пленума ВСУ від 27 лютого 2009 року №1).
Відповідно до законодавчого визначення поняття «веб-сайт», закріпленого п.1.3. Порядку інформаційного наповнення та технічного забезпечення Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади, затвердженого Наказом Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 25 листопада 2002 року № 327/225, веб-сайт - це сукупність програмних та апаратних засобів з унікальною адресою у мережі Інтернет разом з інформаційними ресурсами, що перебувають у розпорядженні певного суб'єкта і забезпечують доступ юридичних та фізичних осіб до цих інформаційних ресурсів та інші інформаційні послуги через мережу Інтернет; веб-портал це веб-сайт, організований як системне багаторівневе об'єднання різних ресурсів та сервісів для забезпечення максимальної можливості доступу до інформації та послуг.
При цьому, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», визначено, що домен це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.
У відповідності п. 2 Порядку підключення до глобальних мереж передачі даних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2002 року № 522, доменне ім'я - буквено-цифровий вираз, що ідентифікує будь-який комп'ютер абонента у мережі Інтернет.
Отже, доменне ім'я, зареєстроване у відповідному домені використовується для позначення відповідного сайту. Для того, щоб сайт був позначений конкретним доменним іменем, спочатку необхідно зареєструвати доменне ім'я у відповідному домені.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про інформаційні агентства», державній реєстрації підлягають усі інформаційні агентства та представництва іноземних інформаційних агентств, що засновуються або діють в Україні. Друкований засіб масової інформації може видаватися після його державної реєстрації.
Згідно до ст.11 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні, державній реєстрації підлягають всі друковані засоби масової інформації, що видаються на території України, незалежно від сфери розповсюдження, тиражу і способу його виготовлення.
З наведеного вбачається, що реєстрація веб-сайту, як засобу масової інформації, передбачає його обов'язкову державну реєстрацію уповноваженими органами в особі Міністерства юстиції України.
Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що на момент здійснення публікацій статті: «ОСОБА_3 пытается «порешать» вопросы с киевской прокуратурой», реєстратором доменного імені аntіkоr.соm.uа власником веб-сайту httр://аntіkоr.соm.uа являється ОСОБА_2 (а.с.97-100).
Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУкраїни від 27 лютого 2009 року № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
За таких обставин, враховуючи зазначені положення законів, при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації необхідно забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).
Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року № 1).
Таким, чином, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Крім того, враховуючи, що у відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення з іншої сторони стягуються понесені і документально підтверджені витрати, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 213 грн. 34 коп.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.
«ОСОБА_3 пытается «порешать» вопросы с киевской прокуратурой
ОСОБА_3, один из ярких представителей фармацевтической мафии времен Богатыревой, сегодня попался на крючок столичной прокуратуры.
По наводке СБУ в конце прошлого года было открыто уголовное дело, в котором фигурируют все подконтрольные ОСОБА_3 фармацевтические компании. Речь идет о фирмах-посредниках, которые в Украине многие годы играли в тендера и реализовывали продукцию медицинскую технику от производителя «Тошиба».
По данным следствия, которое уже провело ряд обысков, компании ОСОБА_3 продавали томографы и аппараты МРТ в областные больницы по завышенным ценам.
Более того, следователи изучили схему поставок оборудования «Тошиба» и вышли на словацкие фирмы («InMeds.r.o.», «In-Xmedical s.r.o.», «SVS T002 S.R.O», «Panax F.C.S. s.r.o.», «Integral Col Servis s.r.o.»,), которые тоже оказались подконтрольными ОСОБА_3. Продавая мед. оборудование через словацкие компании ОСОБА_3 уходил от налогообложения в Украине, так как практически все счета этих структур - открыты в оффшорных зонах.
После проведенных обысков дело в прокуратуре г. Киева притормозилось. Спустя почти три месяца после первых следственных действий, прокуроры так и не вручили ни единого подозрения ни одному из фигурантов.
О том, что обыски проходили именно на фирмах ОСОБА_3 он подтвердил лично на своей странице в Фейсбук. ОСОБА_3 поспешил обвинить правоохранителей в том, что ему таким образом, мол, отомстили за честность на тендере КГГА.
Похоже, фарммафиози решил подготовить почву к тому, что дела против его контор (в частности украинских ООО «УМТ+», «УМТ», «Медторг» и «ДиксонУкраина») в скором времени будут закрыты.
Эту информацию косвенно подтверждают источники фармрынка. В узких кругах ОСОБА_3 трепится, что «прокуроры нынче не сговорчивые, но от его предложения не смогу отказаться». А после того, как дела против его компаний будут закрыты, он намерен «заказать ответочку» на ряд своих конкурентов.
Как на самом деле поведет себя киевская прокуратора и пойдет ли по сценарию ОСОБА_3 - станет понятно совсем скоро.
Следите за новостями по этому поводу на нашем сайте.
Источник - vlasti.net».
Повідомляємо, що дана інформація не відповідає дійсності. Редакція та власники веб-сайту Національного антикорупційного порталу «АНТІКОР» не володіє будь-якими фактами, які підтверджують викладені твердження щодо ОСОБА_1.».
Заочне рішення може бути переглянуто Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О. Циганко