У х в а л а

іменем україни

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Ліпкевича Івана Володимировича - на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог ПАТ «Дельта Банк» посилалося на те, що 30 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 14.9/8/07-КМК, згідно із умовами якого останньому наданий кредит у розмірі 20 000 доларів США строком до 26 листопада 2010 року із сплатою 15 % процентів річних.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» стало кредитором у зазначених зобов'язаннях.

Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим, станом на 08 липня 2015 року розмір заборгованості становив 2 963 131 грн 49 коп., з них: 89 586 грн 65 коп. тіло кредиту, 2 871 185 грн 05 коп. пеня, 2 298 грн 50 коп. 3 % від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 61 грн 38 коп. 3 % простроченої заборгованості по процентам, тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» - Ліпкевич І.В. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення, про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 30 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 14.9/8/07-КМК, згідно із умовами якого останньому наданий кредит у розмірі 20 000 доларів США строком до 26 листопада 2010 року із сплатою 15 % річних.

20 січня 2009 року між відповідачем та позивачем укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору. Цього ж числа між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до зазначеного кредитного договору.

Згідно із умовами вказаних додаткових угод сторони виклали у новій редакції п.п. 4.3 кредитного договору та погодили графік погашення заборгованості, а також зменшили розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом до розміру подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 20 лютого 2009 року № 2 до кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, відповідач сплачує позивачу пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки від суми простроченого платежу, що визначається у кредитному договорі.

Згідно із розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором за ОСОБА_2 станом на 08 липня 2015 року рахується заборгованість у сумі 2 963 131 грн 49 коп., з них: 89 586 грн 65 коп. тіло кредиту, 2 871 185 грн 05 коп. пеня, 2 298 грн 50 коп. 3 % від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 61 грн 38 коп. 3 % простроченої заборгованості по процентам.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 31 серпня 2011 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» у солідарному порядку заборгованість у сумі 142 098 грн 95 коп. за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 14.9/8/07-КМК, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» у солідарному порядку заборгованість у сумі 142 098 грн 95 коп. за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 14.9/8/07-КМК. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою заступника начальника відділу виконавчої державної служби Нововолинського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 05 жовтня 2011 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Луцького міськрайонного суду, виданого 23 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 14.9/8/07-КМК.

Як вбачається із копії договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 20 травня 2013 року, ПАТ «Кредитпромбанк» відступлено ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами право вимоги за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 також було продано ПАТ «Дельта банк». За змістом цього витягу ПАТ «Кредитпромбанк» відступив право вимоги ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_2 за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року в сумі 13793,27 у валюті.

Факт повного погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року підтверджується копіями платіжних доручень № 476 від 20 червня 2013 року, № 487 від 01 липня 2013 року, № 758 від 24 липня 2013 року, № 624 від 24 липня 2013 року, № 10 від 09 січня 2014 року.

Згідно із повідомленням ПАТ «Кредитпромбанк» від 10 лютого 2016 року № 15/51.4-8405-01 на кореспондентський рахунок ПАТ «Кредитпромбанк» від ОСОБА_4 на виконання виконавчого листа виданого Луцьким міськрайонним судом на підставі рішення від 18 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 14.9/8/07-КМК сума заборгованості у розмірі 142 089 грн 95 коп. надходила частинами.

Загальна сума платежів у розмірі 116 500 грн перерахована на рахунок ПАТ «Дельта Банк». На кореспондентський рахунок ПАТ «Кредитпромбанк» 10 січня 2014 року ОСОБА_4 перераховано 25 298 грн 95 коп., які у свою чергу 11 січня 2014 року перераховано ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунок ПАТ «Дельта банк».

Постановою державного виконавця від 22 січня 2014 року, закінчено виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом у зв'язку із сплатою ОСОБА_4 заборгованості за цим кредитним договором у повному обсязі.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що визначена судом заборгованість у повному обсязі була сплачена боржниками, рішення суду виконано в повному обсязі, а позивачем не надано відповідних доказів щодо заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 30 листопада 2007 року № 14.9/8/07-КМК у сумі 2 963 131 грн 49 коп., дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Ліпкевича Івана Володимировича - відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко