Справа № 472/294/17
Провадження №2-о/472/35/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Широколанівська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, Веселинівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В заяві заявник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітньою та не має доходу. Крім того, в заяві заявник ОСОБА_1 просить суд відстрочити їй сплату судового збору до винесення в справі судового рішення, оскільки вона на даний час не має роботи, так як зазвичай працює поваром посезонно в літній період на базах відпочинку, до роботи стане з травня 2017 року, тому наразі не має стабільного доходу.

Згідно зі ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 -VI за подання до суду заяви у справах окремого провадження, які подані фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: в розмірі 320 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що визначення майнового стану як такого, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору, є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов'язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на заінтересовану особу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету ОСОБА_6 Європи від 14 травня 1981 року № R(81) 7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перевантаження судів.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 призначена піклувальником (опікуном) над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23).

Відповідно до розпорядження № 81-р від 13.04.2011 року "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування неповнолітній ОСОБА_3" ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.22).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року № 2811-XII призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми: допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_7), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Враховуючи викладене, суд вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що у позивача ОСОБА_1 важке матеріальне становище. Крім того, суд приходить до переконання, що клопотання заявника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не подала до суду доказів, які б вказували на неодержання нею державних соціальних виплат або про відсутність інших доходів, та які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 82, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про звільнення від сплати судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_9