Справа № 2/1210/4558/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

при секретарі Тиріній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 2/1210/4558/2012 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Луганської області, ОСОБА_2 міської ради Луганської області та Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) про стягнення шкоди спричиненої здоровю, надання житлового будинку в екологічно чистому місці та забезпечення обстеження та лікування за кордоном,

встановив:

Представник заявника за довіреністю ГУДКСУ у Луганській області ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду, мотивуючи її тим, що 24.02.2017 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області надійшов виконавчий лист Сватівського районного суду Луганської області, виданий 08.12.2015 р. по справі № 2/1210/4558/2012 про стягнення з ОСОБА_2 міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. Місцезнаходження боржника ОСОБА_2 міської ради Луганської області згідно виконавчого листа та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено в м. Краснодон Луганської області, боржник не перемістився на територію підконтрольну українській владі, рахунки в органах Казначейства не відкрито, здійснити безспірне списання коштів з рахунків не вбачається можливим. Зазначає, що на сьогодні законодавством не врегульовано механізму стягнення коштів з боржників, які не обслуговуються в органах Казначейства та /або місцезнаходженням яких є територія, непідконтрольна українській владі, про що свідчить зареєстрований у ОСОБА_4 України за № 5003 від 25.07.2016 р. проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переривання строків виконавчого провадження у справах, де боржники або майно знаходяться на тимчасово окупованій території або на непідконтрольній території». Вважає, що прийняття вказаного закону забезпечить можливість виконання рішень у справах, у яких знаходження боржника або його майна перебуває на території, тимчасово непідконтрольній українському урядові. Просить суд відстрочити виконання вищевказаного виконавчого листа до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переривання строків виконавчого провадження у справах, де боржники або майно знаходяться на тимчасово окупованій території або на непідконтрольній території» та внесення змін до нормативно-правових актів КМУ, які регулюють питання виконання судових рішень, боржники за якими не перемістилися на територію підконтрольну українській владі.

Представник заявника ГУДКСУ у Луганській області не скористався правом на участь в судовому засіданні, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, а також будь-яких клопотань або заяв від нього до суду не надійшло (а.с. 73, 74, 82).

Від стягувача (позивача) ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду, в яких вона зазначила, що вказана заява ГУДКСУ у Луганській області є такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування вказала, що виконавчий лист Сватівського районного суду Луганської області, виданий 08.12.2015 р. по справі № 2/1210/4558/2012 перебуває на виконанні більше двох років. Заявник неправомірно посилається на прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переривання строків виконавчого провадження у справах, де боржники або майно знаходяться на тимчасово окупованій території або на непідконтрольній території», як на обставину відстрочення виконання рішення суду, оскільки закон зворотної дії не має. Рішення суду, виконання якого просить відстрочити заявник набрало законної сили. Просить суд відмовити у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 2/1210/4558/2012 за безпідставністю. (а.с. 87-90).

Розглянувши подану заяву про відстрочення виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 03.06.2014 р. по цивільній справі № 2/1210/4558/2012 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Луганської області, ОСОБА_2 міської ради Луганської області та Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) про стягнення шкоди спричиненої здоровю, надання житлового будинку в екологічно чистому місці та забезпечення обстеження та лікування за кордоном, рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 01.08.2012 р. в частині відмови в стягненні моральної шкоди було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, а саме, вирішено стягнути з ОСОБА_2 міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 (пятдесят тисяч) грн. 00 коп. (а.с. 2-10).

Сватівським районним судом Луганської області було видано виконавчий лист від 08.12.2015 р. по справі № 2/1210/4558/2012 про стягнення з ОСОБА_2 міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 50000,00 грн. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області. (а.с. 48).

Згідно зіст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України визначено, що судове рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пп.2 п.5 "Порядку виконання рішень про стягнення державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо розяснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справ №1-7/2013, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно частин 1, 2 ст. 373 Цивільно-процесуальногокодексу України - за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченомуЗаконом України"Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочку виконання рішення з обєктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які надають підстави для відстрочки виконання рішення.

Беручи до уваги норму прямої дії ст.129-1 Конституції України щодо обовязковості виконання судових рішень, суд приходить до висновку про те, що відсутність рішень будь-яких органів, що регламентують стягнення грошових коштів на користь підприємств, не перереєстрованих на підконтрольній українській владі території, не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили. Неврегульованість зазначеного питання не є обставиною в розумінні приписів ст.373 Цивільно-процесуального кодексу України. Інших обставин, які б могли бути підставою для відстрочення виконання судового рішення у справі, наразі судом не встановлено.

Крім того, розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеногоцивільного права або інтересу.

Суд вважає, що вимоги заявника про відстрочку виконання рішення суперечать принципам, закріплених у ст. 3 ЦК України та не відповідають умовам, встановлених законодавством щодо наявності поважних причин для відстрочки виконання рішення суду, а викладені у заяві підстави для відстрочення виконання рішення не є винятковими та не перешкоджають виконанню рішення суду.

Слід зазначити, що Рішення Апеляційного суду Луганської області від 03.06.2014 р. по цивільній справі № 2/1210/4558/2012, набрало законної сили, у звязку з чим проведення його належного виконання забезпечить гарантоване законом поновлення прав стягувача ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 2/1210/4558/2012.

Керуючись ч. 5 ст. 124, ст.129-1Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 3, 4, 293, 373 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі № 2/1210/4558/2012за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Луганської області, ОСОБА_2 міської ради Луганської області та Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) про стягнення шкоди спричиненої здоровю, надання житлового будинку в екологічно чистому місці та забезпечення обстеження та лікування за кордоном - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а учасниками судового розгляду, які не були присутні при оголошенні, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.М.Осіпенко