УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Ткачук Г.В., за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2014 року задоволено позов ОСОБА_2, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 19.02.2009 року в розмірі 15028 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу долару США до гривні станом на 15.04.2014 року 1290 грн. за 100 доларів США - 193861 грн., а також на користь держави судовий збір по 969,31 грн. з кожного.

31 березня 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд даного судового рішення, в обґрунтування вимог зазначив, що з 2010 року проживає за іншою адресою, тому йому було невідомо про розгляд справи в суді, будь-яких судових повісток не отримував. Про існування рішення суду дізнався лише 21 березня 2017 року від державного виконавця. Не погоджувався із наявністю боргу за договором позики, оскільки подібного договору із ОСОБА_2 не укладав та не підписував, у звязку із цим просив призначити почеркознавчу експертизу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, проте визнав, що спірний договір позики дійсно підписував та брав у позивача 2000,00 доларів США, але із наявною сумою заборгованості та нарахованими відсотками не згодний. Також вважає безпідставним притягнення до участі у справі другого співвідповідача, його дружини, ОСОБА_3, яка не була присутня при підписанні договору позики та не має відношення до грошових коштів за укладеним договором позики.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

20 листопада 2014 року рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області позов ОСОБА_2К до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задоволено. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, суму боргу за договором позики від 19.02.2009 року в розмірі 15028 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу долару США до гривні станом на 15.04.2014 року 1290 грн. за 100 доларів США - 193861 грн. Стягнуто на користь держави судовий.

Судове рішення мотивоване фактом укладення договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.02.2009 року, за яким ОСОБА_1 отримав на спільні сімейні витрати із ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США та зобовязався їх повернути з виплатою відсотків в розмірі 5% за кожний місяць користування позикою, а у разі несвоєчасної спати процентів у розмірі 7% за кожний місяць користування позикою. У звязку із відсутністю належних доказів виконання відповідачем грошових зобовязань за договором позики, рішенням суду була стягнута заборгованість із приведенням розрахунків суми боргу.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Зі змісту статті 232 ЦПК України випливає, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному, повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. Вказана правова позиція при перегляді заочного рішення підтверджується в листі Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Про практику ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах».

При перевірці доводів, на які посилається відповідач, щодо невірного підрахунку суми заборгованості за договором позики, суд не знаходить їх переконливим, оскільки відповідачем не було чітко наведено суть помилковості підрахунку та не вказано докази, якими обґрунтовується його твердження.

Будь-яких неврахованих позивачем або судом сум платежів, про які вказує відповідач, судом не встановлено.

Крім того, вимоги ОСОБА_1 про незаконність рішення у звязку із притягненням до участі у справі другого співвідповідача, його дружини, ОСОБА_3, яка за його твердженням не була присутня при підписанні договору позики, не впливає на правильність прийнятого рішення щодо заявника та не порушує саме його прав, а з огляду на принцип змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства ОСОБА_1 не може виступати на захист іншого відповідача, який самостійно може звернутися за захистом своїх прав із заявою про перегляд заочного рішення.

З урахуванням змісту прийнятого по суті спору рішення, доводів, викладених відповідачем, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не повідомив та не послалася на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а вказані ним положення законодавства були дотримані судом при винесені рішення по суті справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин справи, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4