АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/993/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

11 листопада 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 28 грудня 2015 року на території Федеративної Республіки Німеччина помер її син - ОСОБА_8. Місцем постійного проживання та реєстрації померлого сина ОСОБА_8 є АДРЕСА_1.

14 січня 2016 року син був похований на кладовищі в с. Хочино Олевського району Житомирської області. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається із рухомого та нерухомого майна, а позивач є спадкоємицею першої черги за законом. Крім неї - матері ОСОБА_6 також є спадкоємцем першої черги його дружина ОСОБА_7.

Підставою для реєстрації часу та місця смерті сина, видачі свідоцтва про смерть органом РАЦС м. Черкаси є рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 травня 2016 року ( справа № 287 / 59 / 16 ц ).

Позивач ОСОБА_6 посилаєтья, що свідоцтво про смерть було видане Черкаським міським відділом РАЦС 24.06.2016 року, а його дублікат вона отримала 29.06.2016 року в Олевському відділі РАЦС Житомирської області.

24.06.2016 року в межах строку для прийняття спадщини ОСОБА_6 оформила відповідну заяву для відправки до нотаріальної контори м. Черкаси, засвідчивши свій підпис в сільській раді с. Хочино Олевського району Житомирської області за місцем свого проживання.

Враховуючи свій похилий вік, неможливість за станом здоровя пересуватися за межі села і припинення роботи поштового відділення в с. Хочине і в сусідніх селах із-за тривалих в цей період вихідних та святкових днів, вона доручила відправити заяву в нотаріальну контору своєму онуку із м. Житомир, що ним було зроблено 04.07.2016 в перший робочий день після свят і вихідних.

Однак листом від 07.07.2016 державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було відмовлено у прийнятті заяви з тих мотивів, що нею пропущений на декілька днів визначений ст. 1270 ЦК України строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Тому ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом та просила визначити їй як спадкоємцю першої черги за законом додатковий строк тривалістю два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу для подачі нею до Другої державної нотаріальної контори м. Черкаси заяви про прийняття спадщини після смерті 28.12.2015 року її сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути із відповідача на її користь понесенні судові витрати по оплаті судового збору 551 грн. 20 коп.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та несправедливим. Апелянт вказує, що суд не взяв до уваги поважність причин пропуску нею строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, який пропущено лише на кілька днів. Оскільки спочатку ОСОБА_6 зверталась до суду, щоб встановити юридичний факт часу та місця смерті сина , так як син помер на території іншої країни ФРН, де при оформленні документів була допущена граматична помилка щодо часу смерті, і ці документи не давали підстави для отримання свідоцтва про смерть сина на території України. Рішення суду було ухвалено 27.05. 2016 року, однак знову була допущена описка, яка виправлена ухвалою суду від 03.06.2016 року. В звязку з саме таким часом ухвалення рішення ОСОБА_6 вказує, що лише 29.06.2016 року в Олевському відділі РАЦС Житомирської області вона отримала дублікат свідоцтва про смерть сина, оскільки свідоцтво про смерть було видане Черкаським міським відділом РАЦС тільки 24.06.2016 року. Апелянт же проживає за 500 км від м. Черкаси і саме через похилий вік, вона є ІНФОРМАЦІЯ_2, поганий стан здоров`я, що завадив їй вчасно надіслати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка була вчасно оформлена в 24.06.2016 року в межах строку для прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_6 оформила відповідну заяву для відправки до нотаріальної контори м. Черкаси, засвідчивши свій підпис в сільській раді с. Хочино Олевського району Житомирської області за місцем свого проживання, але не змогла її відправити, бо не працювало відділення звязку в с. Хочино, що підтверджується довідкою, яку вона надала для підтвердження поважності причин неподання раніше заяви.

За таких обставин апелянт ОСОБА_6 просить заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог та визначити ОСОБА_6 як спадкоємцю першої черги за законом додатковий строк тривалістю дві місяці з дня вступу рішення суду в законну силу для подачі нею до Другої державної нотаріальної контори м. Черкаси заяви про прийняття нею спадщини після смерті 28.12.2015 року її сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути із відповідача ОСОБА_7 на її користь понесенні судові витрати по оплаті судового збору 551 грн. 20 коп. за подачу позову до суду і 704 гривні - сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Сторони про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

Від апелянта ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без її участі, оскільки змоги приїхати вона немає.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і суд, не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску подання заяви, на які посилається позивач.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції , вважає, що суд не звернув уваги належної уваги на ті обставини справи, які передували зверненню з позовом до суду, і на які посилається як на поважні причини пропуску позивач, тому дійшов помилкового висновку відмовивши в задоволенні вимог позивача.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України .

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом 28.12.2015 року на території Федеративної Республіки Німеччина помер ОСОБА_8, який є рідним сином позивача ОСОБА_6. Місцем постійного проживання та реєстрації померлого сина ОСОБА_8 є АДРЕСА_1.

14 січня 2016 року ОСОБА_8 був похований на кладовищі в с. Хочино Олевського району Житомирської області. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається із рухомого та нерухомого майна, а позивач є спадкоємицею першої черги за законом. Крім неї - матері ОСОБА_6 також є спадкоємцем першої черги його дружина ОСОБА_7, відповідач по справі.

Підставою для реєстрації часу та місця смерті сина, видачі свідоцтва про смерть органом РАЦС м. Черкаси є рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 травня 2016 року ( справа № 287 / 59 / 16 ц ). Оскільки ОСОБА_8 помер 28.12. 2015 року на території іншої країни ФРН, де при оформленні документів була допущена граматична помилка щодо часу смерті, і ці документи не давали підстави для отримання свідоцтва про смерть сина на території України.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області було ухвалено 27.05. 2016 року, однак знову була допущена описка, яка виправлена ухвалою суду від 03.06.2016 року. В звязку з саме таким часом ухвалення рішення ОСОБА_6 вказує, що лише 29.06.2016 року в Олевському відділі РАЦС Житомирської області вона отримала дублікат свідоцтва про смерть сина, оскільки свідоцтво про смерть було видане Черкаським міським відділом РАЦС тільки 24.06.2016 року.

24.06.2016 року ОСОБА_6 оформила відповідну заяву для прийняття спадщини для відправки до нотаріальної контори м. Черкаси, засвідчивши свій підпис в сільській раді с. Хочино Олевського району Житомирської області за місцем свого проживання.

Однак листом від 07.07.2016 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріально контори позивачу ОСОБА_6 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини з тих мотивів, що нею пропущено на декілька днів визначений ст. 1270 ЦК України строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно листа Другої черкаської державної нотаріальної контори від 26.01.2017 року за № 106/01-16 та відомостями із спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8, із заявою про прийняття спадщини, крім матері ОСОБА_6, 03.06.2016 року звернулася дружина померлого ОСОБА_7

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_6 посилається, що при оформленні у ФРН документів щодо смерті її сина ОСОБА_8 була допущена граматична помилка щодо часу смерті і ці документи не були згідно існуючої нормативної бази підставою органам РАЦС України видавати свідоцтво про смерть, що ускладнило отримання свідоцтва про смерть та позбавляло можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини за відсутності свідоцтва про смерть сина позивача.

Також є обґрунтованими доводи апелянта, що нею пропущено, встановлений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини шестимісячний строк лише на кілька днів, так як поважними причинами пропуску строку є її похилий вік, позивач ОСОБА_6, 01 09. ІНФОРМАЦІЯ_2, хворіє, що підтверджено довідками лікарів про перебування позивача на лікуванні в стаціонарному неврологічному відділенні лікарні з 23.07. по 01.08. 2016 року, неможливості за станом здоров`я пересуватися за межі села та припинення роботи поштового відділення в с. Хочине Олевського району Житомирської області і в сусідніх селах із-за тривалих в цей період вихідних та святковий днів, хвороби завідуючої поштовим відділенням с. Хотино ОСОБА_9 ( а. с. 24).

Згідно даних довідки, виданої виконкомом Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 07.11.2016 року за № 811 з 26.06.2016 р. по 05.07.2016 р. поштове відділення дійсно було закрито, що також завадило ОСОБА_6 подати вчасно заяву до нотаріальної контори м. Черкаси ( а. с. 24) .

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України//затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі: Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3, 15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, складеної від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей . Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Аналіз вище вказаних норм Положення свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

04.07.2016 року в перший же робочий день після вихідних онуком ОСОБА_6 було відправлено заяву про прийняття спадщини до Другої черкаської державної нотаріальної контори м. Черкаси.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, на яку посилається позивач ОСОБА_6 є поважними, оскільки нею лише на декілька днів пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і позивач підтвердила наданими доказами поважність пропуску подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при вирішенні даного спору судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача до ОСОБА_7 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

За таких обставин, із відповідача ОСОБА_10 на користь позивача ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 551 грн. 20 коп. та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 704 грн., а всього в сумі 1255,20 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_6 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_8, померлого 28 грудня 2015 року тривалістю два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу до Другої державної нотаріальної контори м. Черкаси .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати за сплату судового збору в сумі 1255,20 грн.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :