АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 654/3804/16-ц Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В. Номер провадження 22ц - 791/931/2016 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Бугрика В.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Семиженко Г.В.

секретаря Давиденко І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 1998 року по 2016 рік та є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається в Херсонському державному університеті на першому курсі денної форми навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, у зв'язку з чим позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2016 та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років (за умови продовження ним навчання), у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, 1/2 частину фактично понесених витрат на оплату навчання сина ОСОБА_5, що становить 5295 (п'ять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач та його представник просять скасувати рішення суду та ухвалити нове яким відмовити ОСОБА_4 у позові посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не має змоги надавати допомогу на навчання повнолітньому сину так як має низький заробіток.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 26.01.1999 Херсонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно довідки №186 від 18 листопада 2016 року, ОСОБА_5 є студентом І курсу спеціальності 014.11. Середня освіта (Фізична культура) факультету фізичного виховання та спорту денної форми навчання, контрактної форми фінансування Херсонського державного університету. Стипендію не отримує. Зараховано до університету наказ №345-с від 10 серпня 2016 р. Термін навчання 4 роки (з 01.09.2016 по 30.06.2020 р.

Як вбачається з копії Договору про навчання №580059 від 19 серпня 2016 р. (п.5.2), загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 42360,00 (сума у грн.) у тому числі по 10590,00 (сума у грн.), договір укладений між Херсонським державним університетом (ХДУ) в особі ректора та позивачем ОСОБА_4 (а. с. 8-9).

Відповідно до квитанції, датованої 19.08.2016, наданої ОСОБА_4, позивачем здійснено оплату за навчання ОСОБА_5 за І курс в сумі 10590,00 грн., відповідно до Договору про навчання.

Згідно довідки №61/654000 від 09.03.2017, виданої відповідачеві ОСОБА_2 за місцем його роботи, він дійсно працює в Херсонській філії ПАТ «Укртелеком» з 02.10.2000 на посаді кабельника-спаювальника 4 розряду та має постійний заробіток (а. с. 29).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не повно встановлено обставини справи під час дослідження доказів, що призвело до помилкового висновку суду.

Встановлено, що син ОСОБА_5 тимчасово, на час навчання проживає в АДРЕСА_1 у бабусі, та знаходиться на забезпечені, як батька так і матері. Додаткових доказів того, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги батька під час навчання, ОСОБА_4 не наведено.

Стосовно позовних вимог про стягнення ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4, 1/2 частину фактично понесених витрат на оплату навчання сина ОСОБА_5 колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до наданого договору про навчання ОСОБА_5 від 19 серпня 2016 року, та копії квитанції ОСОБА_4 здійснила оплату за навчання сина у сумі 10590 грн.(а.с. 8) Тільки 10.11.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, відповідно до рішення Голопристанського суду Херсонської області. З аналізу вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку, що на момент розрахунку за навчання сина позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем, та керуючись нормами СК України, розраховувалась спільними коштами подружжя. Доказів того, що зазначені кошти були сплачені виключно особистими коштами позивачки, в матеріалах справи не міститься і позивачка таких доказів суду не надала.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись статтями 199, 200 Сімейного кодексу України, виходив з обов'язку відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та дійшов висновку про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сині у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на період навчання.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції та зазначає, що відповідно до Пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сину, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно відмітки місцевого суду позивачка подала зазначений позов 09.12.2016 року, дата народження сина ОСОБА_5, який за висновком позивачки потребує матеріальної допомоги, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже ухвалюючи рішення суд першої інстанції не перевірив, що на момент подачі позову ОСОБА_5 був неповнолітнім. Керуючись статтями 199, 200 Сімейного кодексу, при ухваленні рішення, суд припустився порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції на вищезазначені положення закону та обставини справи не звернуто уваги, належної правової оцінки їм не дано та ухвалено помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування й ухвалення нового рішення про відмову задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2015 року по даній справі скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання сина і стягнення фактично понесених витрат на оплату навчання сина, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді: Л.В. Базіль

Г.В. Семиженко