Справа № 552/493/17
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м у к р а ї н и
10 квітня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Ворона Д.В.,
за участю:
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Хмурчика О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за позовом Військової частини польова пошта НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби, -

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби.

В позові послався на те, що внаслідок незадовільного виконання службових обов`язків на посаді командира (начальника) військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 відбулася переплата грошового забезпечення військовослужбовцям, чим завдано збитків державі на суму 10743,34 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 на відшкодування завданої матеріальної шкоди 10743,34 грн. Судові витрати у справі також просив покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, уповноваживши ОСОБА_4 представляти його інтереси в суді.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечив, в його задоволенні просив відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира (начальника), з якої звільнений 07 вересня 2015 року на підставі наказу від 07 вересня 2015 року №263 (а.с.16).

Після його звільнення було проведено внутрішній фінансовий аудит фінансово-господарської діяльності та аудит відповідності військової частини НОМЕР_2 за період з 01 січня 2015 року по 01 листопада 2016 року.

В результаті вказаного аудиту виявлено незаконні витрати коштів, допущені внаслідок переплат грошового забезпечення на загальну суму 246813,22 грн.

В аудиторському звіті від 03 грудня 2016 року №234/1/31/18, зокрема, встановлено, що в періоді, що підлягав аудиту, на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 перебували: військова частина польова пошта НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_4 ). Командир військової частини - полковник медичної служби ОСОБА_5 з 02 січня 2016 року, до нього - підполковник медичної служби ОСОБА_2 (а.с.7-12).
В результаті внутрішнього аудиту діяльності частини виявлено ряд порушень чинного законодавства при веденні фінансового господарства, бухгалтерського обліку та фінансової звітності, внаслідок яких мали місце переплати грошового забезпечення.

Як наслідок, встановлені порушення фінансово-бюджетної дисципліни, які призвели до втрат ресурсів: переплат грошового забезпечення, заробітної плати (разом з нарахуваннями), підйомної допомоги та компенсації витрат на відрядження на загальну суму 338986,23 грн. (збитки відшкодовані на загальну суму 14330,90 грн., прийнято рішення щодо відшкодування збитків на загальну суму 74057,10 грн.).
Також у вказаному аудиторському звіті зазначено, що дійсним аудитом було виявлено збитки, завдані державі, внаслідок переплат грошового забезпечення, заробітної плати (разом з нарахуваннями), зайво перерахованого податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 23) по військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на загальну суму 246813,22 грн., в тому числі:
грошове забезпечення - на суму 172659,60 грн.;
податок з доходів фізичних осіб - на суму 28525,93 грн.;
єдиний соціальний внесок (з грошового забезпечення) - на суму 45627,69 грн.
Але даний аудиторський звіт не містить інформації в чому саме полягали порушення, допущені конкретно відповідачем ОСОБА_2 , коли та в який період. Відсутній у ньому і розрахунок шкоди, завданої відповідачем.

У вказаному аудиторському висновку наведені факти порушення фінансової дисципліни, як то виплата 4-м військовослужбовцям військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в повному обсязі надбавки за виконання особливо важливих завдань в порушення вимог п.15.8 Інструкції про грошове забезпечення №260 у ті місяці, коли відносно них виносилися постанови про вчинення військовослужбовцями військового адміністративного правопорушення. Згідно наведеного аудиторського висновку встановлено, що внаслідок цього було допущено переплату грошового забезпечення на суму 2300,00 грн., зайво перерахований податок з доходів фізичних осіб на суму 414,00 грн. та єдиний соціальний внесок на суму 506,00 грн., а всього на загальну суму 3220,00 грн.
Але з цього не вбачається коли саме та ким саме із командирів, зазначених в даному звіті ( ОСОБА_2 чи ОСОБА_5 ) допущено такі порушення, який розмір переплат фактично допущений кожним із них.
По іншим вказаним у звіті фактам інформація зазначена аналогічним чином, тобто без зазначення особи, яка припустилася порушення, дати вчинення порушення, тощо.
Таким чином, позивачем не надано доказів, що підтверджували б заподіяння відповідачем шкоди у розмірі 10743,34 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 09 грудня 2016 року за №153 «Про призначення службового розслідування» на підставі даних «Аудиторського звіту про результати внутрішнього фінансового аудиту фінансово-господарської діяльності та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_2 та військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 року по 01.11.2016 року» проведено службове розслідування.
Як вбачається з даних наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 30 грудня 2016 року №160 «Про результати службового розслідування», розслідуванням встановлено ряд порушень норм чинного законодавства України при веденні фінансового господарства, бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що призвело до збитків, завданих державі, внаслідок переплат грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (а.с.13-14).
Також згідно даного наказу прийнято рішення притягнути ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності у розмірі 10743,34 грн. за шкоду, заподіяну державі незадовільним виконанням службових обов`язків, порушенням вимог ст.11,16,67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 31.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, що призвело до переплат грошових коштів військовослужбовцям, яке відноситься до категорії прямої дійсної шкоди.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року (надалі в тексті рішення Положення).

Відповідно до п.2 Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Пунктом 3 Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю:

а) заподіяння прямої дійсної шкоди;

б) протиправної їх поведінки;

в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди;

г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.

Відповідно до п.10 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення (обмежена матеріальна відповідальність).

Повна матеріальна відповідальність згідно п.13 Положення передбачена у разі:

умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій;

приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;

заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані;

дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;

недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Як вбачається з аудиторського звіту та наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 30 грудня 2016 року №160, шкода завдана ОСОБА_2 внаслідок порушення вимог чинного законодавства щодо порядку організації та ведення фінансово-господарської діяльності у військових частинах пп НОМЕР_1 , внаслідок яких мали місце переплати грошового забезпечення.
І ці дії у вказаному вище наказі від 30 грудня 2016 року №160 позивачем кваліфіковані як незадовільне виконання службових обов`язків відповідачем.

При цьому ні актом, ні наказом не встановлено умисних протиправних дій відповідача, спрямованих на завдання шкоди.

У зв`язку з цим відсутні підстави для притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності згідно п.13 Положення.

За шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, військовослужбовці несуть обмежену матеріальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України також передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи дану справу на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, а саме за вимогами про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, та не встановивши для цього передбачених законом підстав, враховуючи, що вимоги про притягнення відповідача до обмеженої матеріальної відповідальності позивачем не заявлялись, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 203, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :
В задоволенні позову Військової частини польова пошта НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А. Самсонова
10.04.2017