У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дубровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про встановлення факту неправильності актового запису про народження,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Дубровицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про встановлення факту неправильності актового запису про народження відмовлено за недоведеністю.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 покликається на його незаконність та необгрунтованість.

Вказує, що суд взагалі не дослідив та не надав правової оцінки рішенню Дубровицького районного суду Рівненської області у справі № 560/771/16-ц від 21.09.2016 року, яким встановлено факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме встановлено, що вони є рідними братом та сестрою, а їх спільними батьками є ОСОБА_5 (національність поляк) та ОСОБА_6 (національність українка).

Таким чином, обставина, що батько заявника - ОСОБА_5 є поляком за національністю вже встановлена рішенням суду, що набрало законної сили та згідно норм ст. 61 ЦПК не підлягає доказуванню.

Від встановлення неправильності актового запису про народження заявника залежить наявність у нього права відновити свою національну ідентичність і подати документи на отримання карти поляка.

Звертає увагу, що заявник не просив суд встановити факт приналежності до якоїсь національності його батька, а тому суд вийшов за межі вимог заяви та розглянув вимогу про встановлення приналежності до національності "поляк", з якою заявник не звертався.

Крім того, категорія справ "встановлення неправильності актових записів" є звичайною категорією справ, яка розглядається в порядку окремого провадження, зокрема це питання регулює постанова Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" від 7 липня 1995 року № 12.

Не може слугувати підставою для відмови в задоволенні заяви покликання суду на те, що мати заявника (ОСОБА_6Г.) своїм підписом підтвердила достовірність даних, внесених до актового запису про його народження.

Вважає, що суд шляхом винесення рішення про відмову у задоволенні заяви у примушує заявника відмовитись від відновлення своєї національності, що прямо заборонено законом.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в актовому записі про народження ОСОБА_1 наявні відомості про національність батьків, що унеможливлює їх доповнення, а змінювати такі відомості чинним законодавством не передбачено.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно із свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії 1-ГЮ №119739 батьком заявника значений ОСОБА_5 та матір'ю - ОСОБА_6.

У зазначеному свідоцтві про народження у графі "громадянство" по відношенню до батьків заявника міститься прочерк.

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 вбачається, що національність батька заявника вказана як "українець".

В графі "Відомості про відмітки, зроблені в актовому записі" вказаного витягу зазначено, що даний актовий запис підписано матір'ю ОСОБА_6

Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у внесені змін до актового запису про народження №367 від 15.02.1952 року, складеного Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Рівненській області.

Заявник покликається на те, що встановлення факту неправильності актового запису про його народження в частині зазначення національності його батька необхідне йому для відновлення та підтвердження своєї національності та оформлення документів на отримання карти поляка.

Статтею 1 ЦПК України, визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 7 липня 1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Тобто, передбачена можливість встановлення національності особи, у випадку відсутності відомостей щодо її національності у актових записах про народження, а не зміна запису про національність особи у випадку наявності запису про належність до тієї чи іншої національності.

Так як національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей.

Суд першої інстанції, встановивши, що національність батька ОСОБА_1-ОСОБА_5 зазначена як «українець», дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення змін в актовий запис про народження заявника щодо національності його батька «поляк».

Доводи представника заявника про те, що суд вийшов за межі вимог заяви та розглянув вимогу про встановлення приналежності до національності "поляк", з якою заявник не звертався, безпідставні, оскільки резолютивна частина оскаржуваного рішення не містить висновку суду про вирішення вказаної вимоги.

Покликання в сказі на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 21.09.2016 року не заслуговують на увагу, оскільки ним встановлено факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а не національність їх батьків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд шляхом винесення рішення про відмову у задоволенні заяви у примушує заявника відмовитись від відновлення своєї національності, не заслуговують на увагу, оскільки не зазначення в актах реєстрації цивільного стану національності батька заявника "поляк", не перешкоджає заявнику дотримуватися польських звичаїв, традицій, культури, позиціонувати себе поляком та виявляти почуття національного самоусвідомлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування немає

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_7

ОСОБА_8