провадження № 2-н/243/261/2017
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10 травня 2017 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області, ОСОБА_1 розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Словянськтепломережа» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» звернулось до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що зазначена заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. ОСОБА_2 того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків , а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. ОСОБА_2 того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до доданих до заяви матеріалів заявник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» ставить питання про стягнення з боржника суми боргу у розмірі 15 207 грн. 00 коп., що утворилась з лютого 2014 року за період з 01.02.2014 року по 01.04.2017 року.

Разом з тим, загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 3 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Словянськтепломережа» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_1