Справа № 209/4393/16-ц
Провадження № 2-о/209/7/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю: секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт його проживання однією сім'єю як чоловіка і жінки, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, в період часу з 1971 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він, ОСОБА_1, проживав однією сім'єю із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1971 року. Познайомились вони з ОСОБА_2, коли за плечима у обох були офіційні шлюби, і після їх розірвання, вони вирішили жити однією сім'єю і не надавали значення офіційному оформленню шлюбу. Коли вони стали проживати однією сім'єю, він одразу був зареєстрований за місцем проживання цивільної дружини АДРЕСА_1, в якості чоловіка. Так як, будинок знаходився в санітарній зоні, то 26 квітня 1979 року, на склад сім'ї із двох осіб: його та дружини, була надана однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, на підставі ордеру № 256, виданого згідно з рішенням Баглійського РВК від 20 липня 1979 року. В ордері зазначено, що ОСОБА_2 надано право на зайняття квартири сім'єю із двох осіб: її та чоловіка ОСОБА_1 Складається квартира із однієї кімнати, житловою площею 15,74 кв. м., загальною площею 54,2 кв.м. В цій квартирі з моменту вселення вони і мешкали однією сім'єю і були в квартирі зареєстровані одразу після вселення 29 листопада 1979 року. З дружиною вони проживали дружно, піклуючись один про одного. У них завжди був спільний бюджет, з моменту виходу на пенсію - пенсійні виплати були їх джерелом існування, вони вели спільне господарство, із загального бюджету оплачували комунальні послуги, разом робили всі придбання. В 1998 році вони вирішили приватизувати їх квартиру і 22 червня 1998 року ними було отримано Свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, на підставі розпорядження № 012182 від 22 червня 1998 року. В ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на їх з дружиною імена було зареєстровано в реєстровій книзі 122 за реєстраційним номером: 21262. Так як вони з дружиною не мали спільних дітей, не було у них дітей і від попередніх шлюбів, то вони жили своїм замкнутим колом, своєю сім'єю. Дружина була із багатодітної сім'ї, але жодного з її братів та сестер вже немає в живих. В 2000-х роках за ними, людьми похилого віку та не маючими дітей, був закріплений працівник соціальної служби Дніпровського району, яка допомагала у побуті та у догляді за його дружиною, яка мала хворобу серця, тяжко хворіла, потребувала догляду і він доглядав єдину рідну йому людину до самої її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Він поховав дружину, як чоловік та єдина близька людина. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2, де вони проживали родиною, де проживала до смерті ОСОБА_2, і де дотеперішній час мешкає він, ця квартира є його єдиним постійним місцем проживання. У встановленому законом порядку, він звернувся до Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 серпня 2016 року. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Але, 15 листопада 2016 року, від державного нотаріуса він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що їх шлюб офіційно не зареєстрований і він не може надати документи, які б дали підставу для отримання спадщини. І хоча він надавав до нотаріальної контори акт № 80 від 25 липня 2016 року про проживання однією сім'єю із спадкодавицею, що підтверджували свідки-сусіди, і довідку ТОВ «Крона-Сервіс» пpo проживання однією сім'єю, нотаріусом було рекомендовано йому звернутись до суду для встановлення факту проживання із ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Оскільки він проживав з ОСОБА_2 однією родиною з 1971 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3, вважає за можливе звернутись до суду з заявою про встановлення факту їх спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, що породжує - юридичні наслідки, а саме: дозволяє йому претендувати на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги, оскільки, згідно ст. 1264 ЦК України, у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємці попередніх черг після смерті ОСОБА_2 відсутні, він являється єдиним спадкоємцем після смерті цивільної дружини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Другої Кам'янської державної нотаріальної контори (Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори) в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.05.2016 року, актовий запис № 387, виданого Дніпровським районним у м. Дніпродзержинську відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10, 46 оберт).

Згідно наданих суду матеріалів, за своє життя ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який 25.08.1972 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.22). Заявник ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який 30.06.1970 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.21).

Згідно матеріалів справи, 26 квітня 1979 року, на склад сім'ї із двох осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, була надана однокімнатна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2, на підставі ордеру № 256, виданого згідно з рішенням Баглійського РВК від 20 липня 1979 року. В ордері зазначено, що ОСОБА_2 надано право на зайняття квартири сім'єю із двох осіб: її та чоловіка ОСОБА_1 Складається квартира із однієї кімнати, житловою площею 15,74 кв. м., загальною площею 54,2 кв.м., що підтверджується копією ордеру (а.с.13), копією технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15-16).

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 приватизували житло, про що було отримано Свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, на підставі розпорядження № 012182 від 22 червня 1998 року, зареєстроване в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі 122 за реєстраційним номером: 21262, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 14).

Згідно матеріалів справи, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2. У встановленому законом порядку, заявник ОСОБА_1 звернувся до Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 серпня 2016 року (а.с.11), копією спадково справи після померлої ОСОБА_2 (а.с. 43-49).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 листопада 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що їх шлюб офіційно не зареєстрований і він не може надати документи, які б дали підставу для отримання спадщини (а.с. 9, 49).

Як вбачається з доводів заяви, крім спільного володіння разом з померлою ОСОБА_2 власністю у вигляді нерухомого майна, заявник ОСОБА_1 мешкав та був зареєстрований в цій квартирі за адресою: АДРЕСА_2, разом з нею на правах члена сім'ї, що підтверджується копією довідки ТОВ «Абонент ХХІ» від 18.08.2016 року (а.с.17), актом про проживання ТОВ «Крона-Сервіс1» № 80 від 25.07.2016 року (а.с.18), та копією довідки про спільне проживання ТОВ «Крона-Сервіс1» від 25.07.2016 року (а.с.19).

Згідно матеріалів заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мали спільних дітей, та дітей і від попередніх шлюбів. Заявник доглядав за ОСОБА_2 до самої її смерті, та поховав ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про поховання НОМЕР_1 від 12.05.2016 року (а.с.12).

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини».

Зважаючи на викладене, суд вважає достатньо підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, оскільки зважаючи на те, що до 25.08.1972 року ОСОБА_2 знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, тому створення сім'ї з ОСОБА_1 у 1971 році суперечить моральним засадам суспільства, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви в частині спільного проживання заявника з ОСОБА_2 з 1971 року. Суд вважає за необхідне визначити строк спільного проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з квітня 1979 року до ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки цей факт підтверджено належними та допустимими доказами, і знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, породжує для заявника юридичні наслідки, відсутній спір про право.

На підставі ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 223, 234-235, 256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Третя Дніпродзержинська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю як чоловіка і жінки, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, в період часу з квітня 1979 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник