Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Н.М.,

суддів Гордійчук С.О., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року вказаний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено негайне виконання рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету 640 грн. судового збору.

Вважаючи рішення суду незаконним в частині стягнення судового збору, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на помилковість висновку суду про стягнення з нього судового збору та пояснює, що від його сплати він звільнений на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Додає, що має статус учасника бойових дій, і ця обставина була встановлена в судовому засіданні, а тому суд був не вправі стягувати судовий збір, адже у разі звільнення обох сторін від сплати, судовий збір відносять за рахунок держави. З наведених міркувань просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору змінити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Стягуючи з відповідача ОСОБА_1 судовий збір до Державного бюджету України, суд першої інстанції виходив із передбаченого законом обов`язку суду при ухваленні рішення по суті здійснити розподіл судових витрат, зокрема судового збору, та прийшов до переконання про те, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а також взяв до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору в даній категорії спору.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/74/17 Головуючий у 1 інстанції Мануляк Ю.А.

Провадження № 22-ц 787/582/2017 Доповідач Ковальчук Н.М.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Місцевий суд не врахував положень частини 2 цієї статті, котрою встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, позивачка ОСОБА_2 беззаперечно звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України м. Вараш Рівненської області з 21.06.2002 року по даний час, що підтверджується довідкою № 25 від 22.02.2017р. (а.с. 25).
Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідач також був звільнений від сплати судового збору.
У зв`язку з наведеним, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судового збору підлягає зміні шляхом виключення з його резолютивної частини посилання на стягнення судового збору з відповідача на користь державного бюджету.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2017 року змінити, виключивши з його резолютивної частини абзац 4: «Стягнути із ОСОБА_1 до Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Гордійчук С.О.

підпис ОСОБА_4 .

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.