г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1037/17
Номер провадження 2-о/213/34/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Соловйової Л.Я.

при секретарі - Ємельянцевій Т.С.,

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Інгулецький районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є дружиною ОСОБА_2, який помер 14 січня 2017 року у Донецькій області, м. Донецьк, відповідно до документа, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Інгулецьким районним у місті ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 12 квітня 2017 року було заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. У зв'язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого чоловіка, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала викладені в заяві обставини справи, просила встановити факт смерті її чоловіка, оскільки це необхідно їй для оформлення пенсії по втраті годувальника, отримання допомоги на поховання. Разом з цим, пояснила, що вона тимчасово проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаною адресою також мешкає її донька та двоє онуків.

Заінтересована особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВП № 286409, дошлюбне прізвище заявниці «Говорова». 02 березня 1974 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, який народився 06 квітня 1952 року у місті Білопілля Сумської області, актовий запис про укладення шлюбу № 36. Місце реєстрації м. Білопілля райвідділу ЗАГС Сумської області. /а.с. 8/.

З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2017 року ОСОБА_2 помер у м. Донецьк Донецької області, що слідує з довідки про причину смерті № 7 від 14.01.2017 року та документа про смерть неналежного зразка. /а.с. 4,5/.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Інгулецьким районним у місті ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 12 квітня 2017 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545.

Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, який помер 14 січня 2017 року у м. Донецьк Донецької області - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків.

Однак, факт смерті ОСОБА_2, саме 14 січня 2017 року в м. Донецьк Донецької області, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті ОСОБА_3 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1, необхідно встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, померлого 14 січня 2017 року в м. Донецьк Донецької області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 235, 256, 257-1, 258, 259 ЦПК України, п. 1, 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Інгулецький районний у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, який народився 06 квітня 1952 року у місті Білопілля Сумської області, Україна; місце смерті: Україна, Донецька область, місто Донецьк, яка настала 14 січня 2017 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Л.Я.Соловйова