Дата документу 04.05.2017
Провадження № 2/334/161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що 29.10.2013 між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №КАВБКФ/1014981.2. За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 110 000,00грн. на придбання авто, строком з 29.10.2013 до 28.10.2016 зі сплатою 7 (сім) процентів річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у році.

Однак, взяті зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, і станом на 09.12.2015р. має заборгованість перед позивачем в сумі 84030,27грн.грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1260,45грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвалити заочне рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2013 між ПАТ «Укрбізнесбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №КАВБКФ/1014981.2. За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 110 000,00грн. на придбання авто, строком з 29.10.2013 до 28.10.2016 зі сплатою 7 (сім) процентів річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у році.

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що банк зобовязується відкрити позичальнику кредитний рахунок №8101 для видачі кредитних коштів, а також видати готівкою через касу банку в сумі 110 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, позичальник зобовязався в процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, платності, забезпеченості. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у Додатку №1, який є невід'ємною частиною Кредитного договору.

У пункті 4.3. кредитного договору сторони домовились, що позичальник зобовязується сплатити банку щомісячно, не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,7 процента від суми кредиту.

Згідно із п. 4.4. кредитного договору, боржник зобовязався, що у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3. кредитного договору), сплачувати банку 14 процентів річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення.

Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору зокрема у випадку невиконання позичальником умов даного договору.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором №КАВБКФ/1014981.2 від 29.10.2013 боржник передав, а банк прийняв у заставу транспортний засіб «Фольцваген Таурег», реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується укладеним 29.10.2013 між банком та позичальником договором застави транспортного засобу №ОБП/1014981.3 зареєстрованим в реєстрі за №905 та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4

Банк у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту, а той у свою чергу прийняті зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 09.12.2015 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 84030,27 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 69090,31грн., в т.ч. прострочена сума - 35479,31грн.; сума заборгованості за процентами 5699,96грн., в т.ч. прострочена сума 5520,01грн.; сума заборгованості по сплаті щомісячної комісії 9240,00грн., в т.ч. прострочена сума 8470,00грн.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 46 та п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи зв'язку з ліквідацією банку. Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач істотно порушує умови договору, тому заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення на користь позивача з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 840303,27грн., а також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені судові витрати на оплату судового збору 1260,45грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 224-228 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН) на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» (, рахунок №1026 у Національному банку України, МФО 300001) заборгованість за кредитним договором №КАВБКФ/1014981.2 від 29.10.2013 року в розмірі 84030 (вісімдесят чотири тисячі тридцять) гривень 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН) на користь ПАТ «Укрбізнесбанк» (, рахунок №1026 у Національному банку України, МФО 300001) судовий збір у розмірі 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) гривень 45коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було ухвалене рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подачі заяви про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання рішення.

Суддя: Колесник С. Г.