Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2017 Справа №607/90/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 предявили до суду позов до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Тернопільська районна державна нотаріальна контора, в якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом на 11/16 частки житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 19 жовтня 2001 року, після смерті матері ОСОБА_5, померлої 13 листопада 1997 року, після смерті сина ОСОБА_6, померлого 21 березня 2008 року та визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину за законом на 1/16 частку житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 19 жовтня 2001 року, після смерті батька ОСОБА_7, померлого 12 січня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 13 листопада 1997 року померла мати позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5, якій належала ? частка житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. 19 жовтня 2001 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_4, якому ? частка житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. 12 січня 2005 року помер батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, якому належала 1/8 частка житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. 21 березня 2008 року помер син позивачки ОСОБА_1 та брат позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6, якому належала 1/8 частка житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області. З цих підстав позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просять суд визнати за ними право власності, зокрема за ОСОБА_1 на 11/16 частки, за ОСОБА_2 на 1/16 частки житлового будинку загальною площею 60 кв.м., розташованого по вул. Лісова, 5 в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, однак їх представник ОСОБА_8 подавла заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Як установлено судом, будинковлодіння №5, що знаходиться по вул. Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_4.

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №817 виданої 29 листопада 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 28 листопада 2016 року по обліку бюро будинковолодіння №5, що знаходиться по вул. Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області рахується: ? частина за: ОСОБА_4, ОСОБА_5; ? частина за: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_2. В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено.

13 листопада 1997 року померла ОСОБА_5, про що зроблено актовий запис №27 Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки №605 виданої 07 грудня 2016 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_5 разом із нею проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_4.

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, як такий, що постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відтак, ОСОБА_4 належала ? частка житлового будинку №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

При цьому, як слідує із викладених у позові обставин, ОСОБА_4 за життя не встиг оформити право власності на ? частку житлового будинку №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

19 жовтня 2001 року помер ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис №11 Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до довідки №86 виданої 22 листопада 2012 року виконкомом Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані, проживали і по теперішній час проживають члени двору: ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_7 зять, ОСОБА_6 внук, ОСОБА_2 внук.

Із свідоцтва про народження серії І-БК №497216 виданого повторно 24 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається що позивачка сопільник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Таким чином, судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_9.

Відтак, ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

12 січня 2005 року помер ОСОБА_7, про що зроблено актовий запис №03 Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, України.

Відповідно до Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №817 виданої 29 листопада 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 належала 1/8 частка житлового будинку були №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Довідкою №344 виданою 23 січня 2017 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що на день смерті ОСОБА_7 в житловому будинку були №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 колишня дружина, ОСОБА_6 син, ОСОБА_2 син.

Згідно свідоцтва про народження позивача серії ІІ-ИД №340840 виданого 17 липня 1982 року Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2 народився 28 червня 1982 року у с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис №30 Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Батьками ОСОБА_2 у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_10.

10 травня 2000 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10, про що зроблено актовий запис №40 Відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. Після розірвання шлюбу громадянці присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Таким чином, спадкоємцями першої черги після померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_7 є його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які спадщину прийняли як такі, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спадкових прав не оформили.

21 березня 2008 року помер ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис №05 Товстолузької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки №604 виданої 07 грудня 2017 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 мати; ОСОБА_2 син.

У встановлений законом термін позивачі, кожен окремо, звернулися до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 №5357/02-14 від 26 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 13 листопада 1997 року, після смерті батька ОСОБА_4, померлого 19 жовтня 2005 року, після смерті сина ОСОБА_6, померлого 21 березня 2008 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 №189/02-14 від 24 січня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 12 січня 2005 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

28 листопада 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт серії АЕ№001339 на житловий будинок №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається із експлікації житлового будинку №5 під літерою А загальна площа житлового будинку складає 60 кв. м., житлова площа 36 кв.м.

Згідно інформаційної довідки №828 виданої 01 грудня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 грудня 2013року державна реєстрація житлового будинку №5, загальною площею 60 кв.м. житловою площею 36 кв.м. по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області за ОСОБА_6 в бюро не була проведена.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні»;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Як установлено судом, після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України Про власність майно вказаного колгоспного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.ст.1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вимогами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої 13 листопада 1997 року матері ОСОБА_5, померлого 12 січня 2005 року батька ОСОБА_4, померлого 21 березня 2008 року сина ОСОБА_6, оскільки на день смерті померлих була зареєстрована та проживала разом із ними у житловому будинку №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями ч.2 ст. 1299 ЦК України встановлено, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок №5 по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області на сьогоднішній день не можливо, оскільки співвласники будинку померли.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Таким чином, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок №5, що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги після померлих: 13 листопада 1997 року ОСОБА_5, 12 січня 2005 року ОСОБА_4, 21 березня 2008 року ОСОБА_6, а також позивач ОСОБА_2 як спадкоємець за законом першої черги після померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_7, позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок№5, що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до переконання про порушення прав позивачів, які підлягають до захисту шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 11/16 часток житлового будинку №5, загальною площею 60 кв. м., що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлої 13 листопада 1997 року ОСОБА_5, померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_4, померлого 21 березня 2008 року ОСОБА_6, а також шляхом визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на 1/16 частку житлового будинку №5, загальною площею 60 кв. м., що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_7.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216,1220,1261, 1270, 1271 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/16 часток житлового будинку №5, загальною площею 60 кв. м., що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлої 13 листопада 1997 року ОСОБА_5, померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_4, померлого 21 березня 2008 року ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частку житлового будинку №5, загальною площею 60 кв. м., що знаходиться по вулиці Лісова в с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 12 січня 2005 року ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_12