Справа №: 398/2730/16-ц
провадження №: 2/398/413/17
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання права забудовника та права власності,
Позивач звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання права забудовника та права власності.
Представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою, де просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надіслало письмову заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутність.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно технічного паспорта на будинок №13 по вул. Кутузова, селища ОСОБА_5, Олександрійського району Кіровоградської області виготовленого на замовлення Комунальним підприємством «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентарізації» станом на 07.07.2015 року, він складається з приміщень, які розташовані на одному поверсі та має веренду, кладову, кімнату, кімнату та кухню. Вказаний будинок не зареєстровано як обєкт завершеного будівництва.
Земельна ділянка на якій розташований спірний обєкт виділена під забудову рішенням виконавчого комітету Новопразької селищної ради народних депутатів Олександрійського району №11 від 25.02.1997 року. Дану земельну ділянку передано безоплатно у приватну власність з наступною видачею державного акту на право приватної власності ОСОБА_2. Площа земельної ділянки складає 0,60 га та знаходиться за адресою: с. Нова Прага, вул. Кутузова, 13, площа 0,15 і 0,45 га надана для жилого будівництва та ведення особистого підсобного господарства.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 прийняла спадщину, бо за життя ОСОБА_2 була його дружиною.
Відповідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №226349, ОСОБА_3 померла 31.10.2010 року.
ОСОБА_3 за життя не встигла оформити спадщину, бо померла через місяць після смерті ОСОБА_2.
ОСОБА_6 народилася 24.02.1968 року, батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_7, відповідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ №195172.
З матеріалів спадкової справи №89/2011 ОСОБА_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Інших спадкоємців немає.
Відповідно до Постанови державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 02.08.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючих документів.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно архівної довідки Комунального підприємства «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентарізації», яка виготовлена 19.07.2016 року, право власності на будинок №13 по вул. Кутузова в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області не зареєстровано за ОСОБА_4.
Отже, що новозбудований будинок №13 по вул. Кутузова в сел. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області не зданий в експлуатацію, хоча був збудований на підставі рішення виконавчого комітету Новопразької селищної ради народних депутатів Олександрійського району №11 від 25.02.1997 року.
Ч. 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Положення ч. 2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному звязку із положенням ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі обєкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.
Вказані норми встановлюють особливий порядок виникнення права власності на новостворене нерухоме майно, яким передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації та державній реєстрації. При цьому, за змістом даних норм, державна реєстрація права власності та державна реєстрація майна (прав власності на майно), яка здійснюється на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», не є тотожними поняттями. Реєстрація речових прав, на відміну від державної реєстрації прав власності, не має правовстановлюючого значення.
Згідно із ст. 177 ЦК України до обєктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше.
Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухомості) належать обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема, їх виникнення підлягають державній реєстрації.
Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище положень закону, майнові (речові) права на обєкти нерухомого майна виникають з передбачених законом підстав та підлягають державній реєстрації, новостворене нерухоме майно підлягає прийняттю в експлуатацію.
Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року розяснив, що за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.
П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.
Оскільки спадкодавець за життя побудований будинок не здав в експлуатацію та не забезпечив його державну реєстрацію, вирішити питання позивачу у встановленому законом позасудовому порядку, неможливо.
Стаття 81 ЗК України вказує, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Стаття 125 ЗК України вказує, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Стаття 321 ЦК України вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили той факт, що знали ОСОБА_2 та спілкувалися з даною родиною ОСОБА_2. Підтвердили, що ОСОБА_2 був виділений земельний пай та видано державний акт про право власності на землю. Земельний пай ОСОБА_2 здавав в оренду та отримував орендну плату.
Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб та позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 30, 57, 58, 64, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 331, 1216, 1218, 1261 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 всі права забудовника, які належали померлому ОСОБА_2, який помер 29.09.2010 року, в тому числі: право здачі та введення обєкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності, право на державну реєстрацію права власності житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований в сел. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області по вул. Кутузова, 13 в порядку спадкування за законом після смерті, 31.10.2010 року ОСОБА_3.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА