Справа № 760/737/16-ц
Провадження № 2/760/2255/17
У Х В А Л А

/про залишення позову без руху/

31 березня 2017 Солом'янський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В., з участю секретаря судового засідання - Кучерини Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Більшовик», третя особа: ОСОБА_2, про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена вище справа.

В судовому засіданні 31.03.2017 представники відповідача ПАТ НВП «Більшовик» звернулися до суду з клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що позовні вимоги останнього про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не оплачені судовим збором.

Позивач та його представник залишили вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши клопотання, думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В листопаді 2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі.

В травні 2016 року позивач подав заяву про зміну предмету позову відповідно до якої звернувся до суду з вимогами про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 33 876, 66 грн..

У вересні 2016 року позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток в сумі 56 461, 10 грн..

При цьому, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не були оплачені судовим збором.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Встановлено, що позивач звертається до суду з вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку час вимушеного прогулу. Вказані вимоги нерозривно пов'язані між собою. Середній заробіток за час вимушеного прогулу, який позивач просить стягнути з відповідача фактично є заробітною платою, яку позивач не отримав за період його вимушеного прогулу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачі звільняються від оплати судового збору з позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Правовий висновок Верховного Суду України за наслідками перегляду справи № 6-1121цс16, викладений в Постанові Верховного Суду України від 30.11.2016, стосується середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а не заробітку за час вимушеного прогулу. Тому, на думку суду, вказана правова позиція не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами.

До того ж, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України не позбавлений можливості під час ухвалення рішення в даній справі вирішити питання про розподіл судових витрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 168 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко