Справа № 359/3915/16-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/695/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 19.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.,

суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

секретар: Якимчук Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» про стягнення збитків та процентів за невиконання умов договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2016 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,9 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м., які належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» до виконання рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ «МКС РЕС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вказано у ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_2 до ТОВ «МКС РЕС» є стягнення збитків та процентів за невиконання умов договору.

З метою забезпечення позову оскаржуваною ухвалою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,9 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м., які належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС».

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача суд першої інстанції посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, суд не врахував тієї обставини, що вказані квартири не є предметом позову та не зясував, чи є обраний захід забезпечення позову співмірним щодо заявлених позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,9 кв.м., та квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м., які належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» до виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МКС РЕС» задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Мережко

Судді О.М. Данілов

ОСОБА_3