Провадження №2/485/77/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді -Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Д"яченко Н.П., Мироненко К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивачка через свого представника звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що є власником земельної ділянки площею 5,1 га., розташованої в межах території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. На вказану земельну ділянку вона укладала договір оренди з ТОВ "Серпень". У 2016 році дізналася про існування нового договору оренди від 01 січня 2014 року строком на 10 років, який вона начебто переоформила з ТОВ «Колосс», що було засноване попереднім орендарем. Посилаючись на те, що вказаний договір оренди землі з ТОВ "Колосс" вона не підписувала, він не відповідає її внутрішній волі, просить визнати цей договір недійсним та стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з викладених у позові підстав просив про його задоволення.

Представники відповідача позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,10 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована на території Новотимофіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданим Новотимофіївською сільською радою 05 березня 2001 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3 (а.с.4).

01 січня 2014 року ОСОБА_4 уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Колосс», строком на 16 років.

13 січня 2015 року даний договір зареєстровано реєстраційною службою Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.9).

До укладення вказаного договору земельна ділянка позивачки перебувала в оренді у ПП "Серпень-2003".

Як стверджує позивачка про наявність спірного договору вона дізналася у 2016 році, до цього часу вважала, що земельна ділянка продовжує перебувати в оренді у ПП «Серпень-2003», від якого вона й отримала орендну плату за 2014-2015 роки.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст.18 Закону).

У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (стронами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п"ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відсутність свого волевиявлення на вчинення договору оренди земельної ділянки позивачка обґрунтовує тим, що даний договір вона не підписувала.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст.61 ЦПК).

У порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК доказів в обґрунтування своїх доводів позивачка суду не представила.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 109 від 20 квітня 2017 року, виконаної Миколаївським НДЕКЦ, призначеної судом за клопотанням позивачки, вирішити питання "Чи виконаний підпис у договорі оренди землі від 01 січня 2014 року, сторонами якого зазначені ОСОБА_4 та ТОВ "Колосс", в графі "Орендодавець", в розділі "підписи сторін" - ОСОБА_4, або іншою особою?" не виявляється можливим.

Таким чином, доводи позивачки про відсутність у неї волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2014 року з ТОВ «Колосс» свого підтвердження не знайшли. На зворотнє свідчать наявні у справі заява від імені ОСОБА_4 на ім.»я директора ТОВ «Колосс» про можливість підняття орендної плати за користування земельною ділянкою, датована 17 грудня 2015 року (а.с.24), відомості про нарахування та отримання паїв за 2014, 2015 роки, пояснення самої позивачки, яка не висловила заперечень щодо вказаних доказів, та оцінюються судом у сукупності з вказаним висновком експерта.

За такого позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення .

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Снігурівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ