Справа № 686/1047/17

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.
секретаря судового засідання - Д`якович О.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення -
встановив:
В січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення особи, в обґрунтування якого вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1 . З 1998 року у вказаній квартирі почав проживати батько позивача ОСОБА_3 , як єдиний власник кварти, позивач згоди на вселення та проживання батька не надавала. ОСОБА_1 неодноразово пропонувала ОСОБА_3 виселитись із самовільно зайнятого приміщення, однак відповідач на вимоги не реагував. Після чого позивач в грудні 2016 року зверталась до органів Національної поліції та Житлово-експлуатаційної контори № 6 на неправомірні дії відповідача та про вжиття заходів громадського впливу, проте результатів це не надало, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду.
В судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали, просить їх задоволити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду заперечення в яких вказали, що відповідач є членом сім`ї позивача, а тому не може бути виселений із спірної квартири, просять в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на праві приватної власності на підставі договору дарування від 20 червня 1997 року згідно з яким, бабуся позивача ОСОБА_5 , подарувала їй вказану квартиру, про що, внесено відомості про реєстрацію права власності на майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №11719676 від 04.09.2006р., іншого житла позивач не має.
Згідно довідки Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 14 грудня 2016 року №2286 у квартирі АДРЕСА_1 , крім ОСОБА_1 зареєстрована її мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших членів сім`ї на реєстраційному обліку у даній квартирі не перебуває.
Відповідач ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі з 1998 року.
19.12.2016 року позивач звернулась до органів Національної поліції із заявою про неправомірні дії відповідача відносно неї та усунення перешкод, які чинить відповідач щодо користування власністю.
Згідно Висновку від 26.12.2016 року Зарічанського ВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області перевірку припинено та рекомендовано звернутись до суду, при цьому згідно наданих пояснень ОСОБА_3 зазначив, що даний спір має розглядатись судом.
19.12.2016 року позивач звернулась з листом до начальника ЖЕК №6 м. Хмельницького із клопотанням про вжиття заходів громадського впливу, а саме бесіди з ОСОБА_3
22.12.2016 року позивач отримала лист №200, про те, що немає можливості вжити заходів впливу, оскільки ОСОБА_3 двері в квартиру не відчиняє.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник житлового будинку, квартири згідно зі ст. 383 ЦК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 у спірній квартирі не зареєстрований і з 04.03.1997 року зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_2 . В судовому засіданні відповідач пояснив, що зареєстрований у військовій частині, оскільки перебуває на квартирній черзі.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що з 2007 року позивач в спірній квартирі не проживає.
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що з вересня 2016 року відповідач не допускає позивача до квартири, застосовував фізичне насильство до дружини ОСОБА_6 .
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80995531 від 22.02.2017р. вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом.
Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК Української РСР підстави для позбавлення права на житло.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач має на праві власності інше житло, не зареєстрований у спірній квартирі, а тому не має права на вказане житло і підлягає виселенню без надання іншого житла.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 9, 64, 156 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 328, 383, 391, 405 ЦК України, суд -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення задоволити.
Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640грн. судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: