Справа № 456/2077/17
Провадження № 6/456/95/2017
УХВАЛА

іменем України

17 серпня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №456/4030/16-к від 30.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 71700 грн.

В обґрунтування подання державний виконавець ОСОБА_1 покликається на те, що у Стрийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконанні знаходиться виконавче провадження №53886664 з виконання виконавчого листа №456/4030/16-к, виданого 30.03.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 71700 грн. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив. Боржник пенсії не отримує, не працює, відкритих рахунків на його імя немає. Рішення на даний час не виконано, від чого боржник ухиляється, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Державний виконавець Гопей В.І. в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, матеріали виконавчого провадження суду не надала.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши подання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Постановою державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 05.05.2017 року відкрито виконавче провадження № 53886664 з виконання виконавчого листа №456/4030/16-к, виданого 30.03.2017 року Стрийським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 71700 грн. /а.с. 24/.

Згідно з матеріалами справи боржник не працює, пенсію не отримує, платником податків не є, що підтверджується відповідями на запити до Пенсійного фонду України від 01.06.2017 року та Державної фіскальної служби України від 05.05.2017 року, 01.06.2017 року /а.с. 18-19, 28-31/.

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить ? частина будинку № 27 по вул. Сагайдачного в м. Стрию Львівської області загальною площею 119,7 кв.м, житловою площею 59,1 кв.м /а.с.21/.

Відповідно до відповіді відділу в Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 16.05.2017 року станом на 01.01.2013 року відповідно до даних державного земельного кадастру ОСОБА_2 на території Стрийського району, м. Стрия та м. Моршина земельних ділянок у власності не має /а.с. 15/.

05.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника а.с. 17/.

02.06.2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна /а.с. 10-11/.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи до виконання зобов'язань за рішенням.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення» і практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так: - відступати, відхилятися, вивертатися; - намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; - навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Одночасно суд зауважує, що в ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоровя чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (в редакції від 18.10.2012 року).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

З аналізу вище наведених правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання цих зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду із вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Так, державним виконавцем 22.06.2017 року за № 09.20-8/8342 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби скеровано запит про надання інформації щодо видачі ОСОБА_2 документа, що дає право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчує особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тощо) /а.с. 9/. Однак, відповідь на вказаний запит у матеріалах подання відсутня, що не дає можливості суду встановити, чи має боржник закордонний паспорт, а також наявність чи відсутність у нього наміру виїхати за кордон.

Також державним виконавцем не долучено до матеріалів справи підтвердження того, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про виклики державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доводи, наведені державним виконавцем в поданні, необґрунтованими, оскільки наявність у боржника вищевказаної непогашеної заборгованості не є достатньою підставою для обмеження його права на пересування та виїзду за межі України. Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що боржник має паспорт для виїзду за кордон та його дії свідчать про намір виїхати за межі України, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст., ст. 197, 209, 210, 294, 377-1 ЦПК України,

ст.ст. 1, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Гула