Номер провадження: 22-ц/785/4386/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Погорєлової С.О.,

при секретарі судового засідання Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області про визнанн.я права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

30.09.2016 року ОСОБА_3 звернулась до Арцизького районного суду Одеської області з позовом до Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом (а.с. 2-4), який у подальшому 20.10.2016 року був поданий у новій редакції, по якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її брата ОСОБА_4, який помер 29.04.2006 року, у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області, площею 8,19 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акту серії ІІ ОД № 014092 (а.с. 17-19).

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 03.11.2016 року позов задоволений, визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,19 га, розташовану на території Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4, померлому 29.04.2006 року, на підставі державного акту серії ІІ ОД № 014092, виданого Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської області 10.06.2002 року на підставі рішення ХІХ сесії ХХІ скликання Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області № 89 від 11.01.2002 року (а.с. 29-30).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2, яка не приймала участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та обовязки, подала апеляційну скаргу на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 03.11.2016 року, в якій просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на те, що з оскаржуваним рішенням суду не згодний, вважає його необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм процесуального права (а.с.44-45).

Зокрема, апелянт посилається на те, що вона є рідною сестрою спадкодавця ОСОБА_4, померлого 29.04.2006 року, після чого рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 05.08.2014 року ОСОБА_2 визначений додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер 29.04.2006 року. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_2 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2017 року, оскільки право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки було визнано за ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення суду першої інстанції.

Іншими учасниками процесу рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, представник ОСОБА_2М - ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав. Представник Вознесенської - першої сільської ради Арцизького району Одеської областіне зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від неї на адресу суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, які зявились, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, а тому суд першої інстанції визнав за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 8,19 га., розташовану на території Вознесенської - Першої сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої був ОСОБА_4М, який помер 29.04.2006 року. При цьому судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з копії заповіту ОСОБА_4 належала земельна частка (пай) розміром 9,1 га, що розташована на землях СВК «Заряний» (а.с.8).

29 квітня 2006 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла спірна земельна ділянка.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з положеннями ст. 34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється державними нотаріальними конторами.

Відповідно до п.11 листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року №19-3767/0/8-08 зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України від 2 вересня 1993 р. № 3425-ХІІ «Про нотаріат» видається нотаріусом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 17.10.2006 року звернулась до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після померлого ОСОБА_4 До заяви спадкоємцем було надано заповіт ОСОБА_4 26.09.2001 року, реєстраційний №130, який був складений на її імя ОСОБА_3 і посвідчений Вознесенькою сільською радою Арцизького району Одеської області, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку із відсутністю у позивачів правовстановлюючого документу на спадкове майно, земельну ділянку (а.с. 20).

Водночас, колегією суддів встановлено, що 28 серпня 2014 року апелянт ОСОБА_2 звернулась у Арцизьку районну державну нотаріальну контору Одеської області із заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної частки (пай) розміром 8,19 га, що розташована на території Вознесенської - Першої сільської ради Арцизького району Одеської області. Однак нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальних дій у звязку із наступних підстав, а саме наявністю рішення Арцизького районного суду Одеської області про визнання права власності за ОСОБА_3 в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,19 га., розташовану на території Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області (а.с.120). При цьому рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 05.08.2014 року по справі № 492/1313/14 за позовом ОСОБА_2 до Вознесеньскої Першої сільської ради Арцизського району Одеської області було встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, та фактичного прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ОСОБА_4, та надано ОСОБА_2 додатковий строк у три місячний термін з дня набрання законної сили рішення подати заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, який було нею реалізовано. На момент розгляду справи в апеляційній інстанції вказане рішення набрало законної сили, та не було оспорено позивачем по справі ОСОБА_3

У відповідності зі ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. За визначенням відповідач - це особа до якої звернена матеріально-правова вимога, оскільки саме вона оспорює, не визнає, порушує право позивача.

З матеріалів цивільної справи, а також витребуваної та оглянутої апеляційним судом Одеської області справи № 492/1313/14 вбачається, що між апелянтом та позивачем існує спір щодо спадщини, проте в жодному з проваджень вони одночасно не приймали участь в розгляді справи. За таких обставин позивачем не вірно визначено відповідача до якого звернена матеріально-правова вимога у поданій ОСОБА_3 до суду позовній заяві, оскільки спору між нею та Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської областіз приводу спірного спадкового майна не існує.

Тобто, в даній справі, відповідно до вищенаведеного, відповідачем повинна була виступати ОСОБА_2М, як спадкоємець за законом, яку визнано такою рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 05.08.2014 року та надано додатковий строк на прийняття спадщини, проте її не було залучено до участі у справі, а Вознесенська Перша сільська рада Арцизького району Одеської області, до якої предявлено позов, відповідно є неналежним відповідачем. За таких обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для постановлення рішення у даній справі, оскільки позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, яким було визначено Вознесенську Першу сільську раду Арцизького району Одеської області.

За ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Як розяснив в Узагальненнях Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. В звязку з наведеним не надається оцінка матеріально-правовій складовій спору між апелянтом та позивачем, оскільки він не був предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином суд апеляційної інстанції, скасовує прийняте рішення на підставі п.1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, відмовляє в задоволенні позовних вимог, та розяснює право на звернення до суду з аналогічним позовом до належного відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

08.08.2017 року м. Одеса