УхвалА

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»)звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 1 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 35 440 доларів США на строк до 1 жовтня 2014 року, зі сплатою 18,00 % річних.

8 грудня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «УкрСиббанк»відступило, а товариство прийняло права вимоги по усім кредитним договорам укладеним між банком та фізичними особами, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 1 лютого 2008 року, укладеним з відповідачкою.

Відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконала, на вимоги не реагувала, унаслідок чого станом на 31 липня 2015 року виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу у розмірі 59 648 доларів США, 437 902 грн 59 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 24 992 долари 39 центів США, що еквівалентно 538 617 грн 09 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 34 725 доларів 61 цент США, що еквівалентно 750 482 грн 06 коп., пеня у розмірі 411 175 грн 40 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 582 грн 70 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості по процентам у розмірі 13 144 грн 50 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу у розмірі 59 648 доларів США та 437 902 грн 59 коп.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року заочне рішення районного суду скасовано. Позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 1 жовтня 2007 року станом на 31 липня 2015 року у межах позовної давності у розмірі 34 846 доларів 60 центів США, що еквівалентно 753 035 грн 03 коп., та 388 468 грн 54 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 10 547 доларів 90 центів США, що еквівалентно 227 940 грн 12 коп., заборгованість по процентам 24 298 доларів 70 центів США, що еквівалентно 525 094 грн 91 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості по тілу -13 582 грн 70 коп., 3 % річних від простроченої заборгованості по процентам - 13 144 грн 50 коп., пеня 361 741 грн 34 коп. В іншій частині позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_4 судові рішення не оскаржила.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й частково задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк», апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 543, 549, 554, 625, 1048, 1050 ЦК України, на підставі належним чином оціненихдоказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшовправильного висновку про те, що відповідачка належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання споживчогокредиту та заставу транспортного засобу не виконала, унаслідок чого утворилась заборгованість. Спірним кредитним договором встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту. Перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Відповідачка перестала сплачувати кредит у грудні 2011 року і заявила про застосування позовної давності в районному суді (а.с. 34).

Апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що сторонами у спірному кредитному договорі встановлено строк виконання окремих зобов'язань погашення кредиту та строк виконання зобов'язання у повному обсязі. Отже, банк звернувся з позовом 21 серпня 2015 року, унаслідок чого з відповідачки на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за період з 21 серпня 2012 року по 31 липня 2015 року, пеня за період з 21 серпня 2014 року по 31 липня 2015 року, тобто у межах строку позовної давності перед зверненням до суду.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 листопада 2016 року № 6-2134цс16, яка в силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для усіх судів України.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що звернення 12 грудня 2013 року ОСОБА_5 до банку із заявою про надання дозволу на сплату кредитної заборгованості замість ОСОБА_4 не є перериванням строку позовної давності щодо кредитних правовідносин ОСОБА_4 з ПАТ «Дельта Банк», так як ОСОБА_5 не є стороною спірних кредитних правовідносин, а саме ОСОБА_4 не вчиняла дій на переривання позовної давності.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний