Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/512/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.04.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого-судді Гайсюка О.В.

суддів Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

ОСОБА_3 зазначила, що 04.10.2014р. помер її син ОСОБА_4.

Після його смерті вона прийняла спадщину за законом та отримала 03.11.2015р. Свідоцтво про право на спадщину 1/8 земельної ділянки. Отримати свідоцтво про право на спадкування частини будинку №26 по вул. Саксаганського в м. Кіровограді вона не має можливості, оскільки дружина померлого відповідач ОСОБА_2 не дає їй правовстановлюючий документ на цей будинок та зберігає цей документ у себе.

Зазначений будинок було придбано сином та ОСОБА_2 в період їх шлюбу і є їх спільною сумісною власністю, хоча за договором купівлі-продажу цього будинку від 14.06.2001 року покупцем є ОСОБА_2

Вона (позивач) особисто надала кошти для придбання будинку сину, які вона виручила від продажу своєї хати.

На думку ОСОБА_3, померлому сину належить ? будинку.

Посилаючись на це, позивач ОСОБА_3, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? будинку № 26 по пров. Саксаганського в м. Кіровограді.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2016 р. до участі у справі у якості третьої особи залучено приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.68-69).

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про усунення спадкоємця від права на спадкування та зазначила, що 24.11.2000 року укладено шлюб між нею та ОСОБА_4

14.06.2001р., за виручені кошти від продажу належної їй квартири, нею та чоловіком було придбано жилий будинок №26 по вул. Саксаганського в м. Кіровограді.

ОСОБА_4 помер 04.10.2014р. Після його смерті відкрилася спадщина на ? зазначеного будинку.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все майно заповів їй, однак 03.11.2015р. ОСОБА_3, яка має право на обовязкову частку у спадкуванні, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6, 1799 га.

У травні 2013 р. у ОСОБА_4 було виявлено тяжке захворювання, його було двічі прооперовано, він неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, а 24.09.2014р. йому була встановлена I «А» група інвалідності, він потребував постійної сторонньої допомоги.

У звязку з тим, що коштів на лікування постійно не вистачало, вона просила матеріальну допомогу у друзів, знайомих, отримувала кредити в банку, але ОСОБА_3 з травня 2013р. по жовтень 2014р. не запропонувала матеріальної допомоги.

Чоловік неодноразово просив її переїхати до них, але вона лише один раз приїхала провідати його. За чоловіком догляд здійснювали лише вона (дружина), її друзі, знайомі і зовсім чужі люди.

Хоча ОСОБА_3 фізично не могла доглядати за важкохворим, але вона могла бути поряд.

Посилаючись на це, ОСОБА_2 просила суд усунути ОСОБА_3 від спадкування за законом (а.с.83-88).

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 в частині цих вимог прийнята судом відповідно до ухвали від 31.05.2016р. (а.с.102-106).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2016р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/8 будинку №26 по пров. Саксаганського в м. Кіровограді. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та усунути її від спадкування, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представники позивача ОСОБА_3 з доводами апеляційної скарги не погодилися.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2000 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб (а.с.91), 14.06.2001 року, у період цього шлюбу подружжя придбало за спільні кошти будинок № 26 по провулку Саксаганського в м. Кіровограді за договором купівлі-продажу жилого будинку від 14.06.2001р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, який нотаріально посвідчено (а.с.94) та зареєстровано право власності ОСОБА_2 в Бюро технічної інвентаризації (а.с.9). У пункті 11 Договору купівлі-продажу зазначено, що якщо будинок придбаний в період шлюбу, він є спільною власністю подружжя (а.с.94 зворот), це свідчить про те, що ОСОБА_2 визнавала те, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, до того ж в зустрічній позовній заяві ОСОБА_2, хоча і вказує на те, що будинок придбаний за кошти виручені від продажу належної їй квартири, але вказує на те, що будинок придбаний нею та чоловіком, визнає, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя та зазначає, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на ? будинку №26 по пров. Саксаганського в м. Кіровограді (а.с.83-88). Це узгоджується і з положеннями статей 22, 28 Кодексу про шлюб і сімю України, який був чинним на час придбання спірного будинку.

Відповідно до цих норм майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, а у разі поділу цього майна частки подружжя є рівними.

Той факт, що ОСОБА_2 незадовго до придбання спірного будинку (за два тижні) 01.06.2001 року продала належну їй квартиру (а.с.95) сам по собі не може підтверджувати те, що спірний будинок було придбано лише за гроші ОСОБА_2, які вона виручила від продажу квартири, адже ОСОБА_2 визнає що розрахунки як за продаж квартири, так і за купівлю будинку відбувалися готівкою.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що після смерті ОСОБА_4 04.10.2014р. (а.с.92) відкрилася спадщина саме на ? спірного будинку.

За життя ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_2 за заповітом посвідченим нотаріально 15.06.2014 року (а.с.11 спадкової справи витребуваної апеляційним судом).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його мати позивач ОСОБА_3 та його дружина відповідач ОСОБА_2, які подали заяви про прийняття спадщини не пізніше шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи.

Окрім цих осіб спадкоємцями за законом першої черги (ст.1261 ЦК) є діти померлого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після одруження змінила прізвище, що підтверджено виписками з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та не заперечується сторонами. Діти померлого спадщину не прийняли та були працездатними на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1241 ЦК непрацездатні батьки спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Позивач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком.

Отже, виходячи з того, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємців за законом було пять, а спадщина відкрилася на ? будинку, то обовязкова частка ОСОБА_3 складає 1/20 будинку (1/2 : 5 ? 1/2).

Суд першої інстанції не встановив та не зазначив в рішенні всі обставини, які мають значення для вирішення спору про визнання права власності на будинок, висновки суду не відповідають в цій частині дійсним обставинам справи, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині та в частині розподілу судового збору. За ОСОБА_3 слід визнати право власності в порядку спадкування на 1/20 спірного будинку та стягнути на її користь з відповідача витрати по оплаті судового збору у мінімальному розмірі 551, 20 грн., виходячи з вартості будинку згідно звіту про оцінку 712 438 грн. (1/20 = 356210).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 не довела того, що ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який потребував допомоги, а тому дійшов правильного висновку про те, що підстави для усунення ОСОБА_3 від спадкування відсутні.

Рішення в цій частині ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для скасування чи зміни рішення в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2016 року в частині вирішення спору про визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування на частину будинку скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на 1/20 будинку № 26 по провулку Саксаганського в м. Кіровограді.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у сумі 551, 20 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: