Справа № 527/1720/15-ц
провадження 2/527/4/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.,

при секретареві - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

10.07.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів: на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 539364 гривні 55 копійок за період часу із травня 2013 року по листопад 2014 року включно; на утримання ОСОБА_1 в сумі 126 437 гривень 21 копійку за період часу із 27 травня 2013 року по 26 вересня 2014 року включно; всього стягнути 665 801 (шістсот шістдесят п»ять тисяч вісімсот одну) гривню 76 копійок. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2013 року у цивільній справі №527/1362/13-ц із ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 27.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 липня 2013 року у цивільній справі №527/1354/13-ц із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частки його доходу (заробітку), починаючи із27.05.2013 року - і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_4.Як до ухвалення судових рішень про стягнення аліментів так і після їх ухвалень, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей та на утримання позивача, внаслідок цього утворилася заборгованість. Жодних вагомих причин, які б перешкоджали ОСОБА_2 виконувати свій обов'язок щодо утримання дітей, немає. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує значні доходи.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у ньому та просив задовольнити. Додатково пояснив, що декілька разів ОСОБА_2 робив переказ коштів ОСОБА_1, в основному до свят, від сплати аліментів ухиляється, постійно міняє місця роботи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила в повному обсязі, пояснила, що вина ОСОБА_2 в утворенні заборгованості по аліментах відсутня, заборгованість виникла в зв'язку з несвоєчасним направленням виконавчих листів для примусового виконання та тяганини у ВДВС.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2013 року (справа №527/1362/13-ц) із ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 27.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 15 липня 2013 року (справа №527/1354/13-ц) із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання позивача ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частки його доходу (заробітку), починаючи із 27.05.2013 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості № 3639/15 від 24.04.2014 року, виданої відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку за період з 27.05.2013 року по 31.03.2014 року становить 16649 грн. 18 коп.

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості №4775/15 від 26.09.2014 року, виданої відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку за період з квітня 2014 року по 26.09.2014 року становить 4030 грн. 50 коп.

Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості від 23.01.2015 року , виданої старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС ТМУЮ Павлишиним Н.В., заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей за період з 27.05.2013 року по грудень 2014 року становить 105394,66 грн.

У відповідності з вимогами ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року в справі № 6-2589 цс15, від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15, від 1 червня 2016 року у справі № 6-535цс16.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, суд вважає невірним розрахунок пені на заборгованість по аліментах на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та розрахунок пені на заборгованість по аліментах на утримання ОСОБА_8, які проведені позивачем ОСОБА_1 та викладені в позовній заяві, оскільки сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

В зв'язку з цим , судом проведено власний розрахунок.

Розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів

на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за період з травня 2013 року по листопад 2014 року включно ( в межах

заявлених позовних вимог)

Дата сплати аліментівСума до сплатиСплаченоКількість днів простроченняРозмір відсотків неустойкиНеустойка
Травень 2013 ( з 27.05.13)801,062000311%відсутня
Червень 20134966,570301%1489,97
Липень 20134966,572600311%733,64
Серпень 20134966,571300311%1136,64
Вересень 20134966,570301%1489,97
Жовтень 20134966,570311%1539,64
Листопад 201317444,630301%5233,39
Грудень 20134966,570311%1539,64
Січень 20144966.570311%1539,64
Лютий 20144966,570281%1390,64
Березень 20144966,570311%1539,64
Квітень 20144966,570301%1489,97
Травень 20145333,330311%1653,33
Червень 20145333,330301%1600,00
Липень 20145934,480311%1839,69
Серпень 20145246,660311%1626,46
вересень 20145273,480301%1582,04
Жовтень 20145014,320311%1554,44
Листопад 20145347,670301%1604,30
Всього: 30583,04

Згідно проведеного розрахунку розмір неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з травня 2013 року по листопад 2014 року включно ( в межах заявлених позовних вимог) складає 30583,04 грн.

Суд при проведенні розрахунку неустойки враховує квитанції, що свідчать про часткове погашення заборгованості по аліментах відповідачем: квитанцію від 28.08.2013 року на суму 1300 грн.( аліменти за серпень 2013).

Крім того, при розрахунку неустойки, суд врахував платежі в сумі 2000 грн. від 27.05.2013 року, в сумі 1300 грн. від 11.07.2013 року, в сумі 1300 грн. від 29.07.2013 року, про які зазначено в рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23 серпня 2013 року по справі № 527/1362/13-ц.

Розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів

на утримання ОСОБА_1 за період з 27 травня 2013 року по 26 вересня 2014 року включно ( в межах заявлених позовних вимог)

Дата сплати аліментівСума до сплатиСплаченоКількість днів простроченняРозмір відсотків неустойкиНеустойка
Травень 2013 ( з 27.05.13)300,390311%93,12
Червень 20131862,460301%558,73
Липень 20131862,460311%577,36
Серпень 20131862,460311%577,36
Вересень 20131862,460301%558,73
Жовтень 20131862,460311%577,36
Листопад 20136541,730301%1962,52
Грудень 2013186,500311%57,81
Січень 2014205,150311%63,60
Лютий 2014205,150281%57,44
Березень 2014198,360311%61,49
Квітень 2014672,750301%201,82
Травень 2014659,000311%204,29
Червень 2014678,120301%203,44
Липень 2014704,870311%218,51
Серпень 2014704,870311%218,51
вересень 2014 (по 26.09)610,890301%183,27
Всього: 6375,36

Згідно проведеного розрахунку розмір неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період з 27 травня 2013 року по 26 вересня 2014 року включно ( в межах заявлених позовних вимог) складає 6375,36 грн.

В той же час, при розрахунку не враховуються наступні квитанції: квитанція № 6/5 на суму 1200 грн; квитанція № 6/86 від 27.05.2014 року на суму 2400 грн; квитанція № 0/2 на суму 1200 грн; квитанція № 0/69 від 12.12.2014 року; квитанція № 4/81 від 25.11.2014 року на суму 1300 грн; електронний переказ від 28.02.2014 року на суму 1200 грн; квитанція № 6/412 на суму 1200 грн; квитанція № 6/62 на суму 1300 грн; квитанція № 2/48 на суму 2000 грн, оскільки з копій вказаних квитанцій не можливо встановити призначення вказаних платежів, дату здійснення переказів.

Під час проведення розрахунку неустойки, суд також не бере до уваги копії квитанцій про електронний переказ аліментів ОСОБА_1 в сумі 1200 грн від 24.02.2015 року; в сумі 850 грн від 08.06.2016 року; 800 грн від 29.04.2016 року, квитанції № 3/72 від 24.02.2015 року на суму 1300; № 5/39 від 23.04.2015 на суму 1300 грн, оскільки вказані квитанції не спростовують існування заборгованості по аліментах та її розмір станом на 2014 рік.

Відповідно до ст. 8 СК України, якщо майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім»ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

За ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи зі змісту названої статті, вина платника аліментів у виникненні заборгованості презюмується, а отже, саме на відповідача покладається обов'язок доводити свою невинуватість у виникненні аліментної заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач наданням довідок, розрахунку з ВДВС довела, що відповідач з 2013 року ухиляється від сплати аліментів на її утримання та на утримання неповнолітніх дітей і, як наслідок, має значну заборгованість зі сплати аліментів.

В той же час відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 не надали суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах та про існування незалежних від нього причин, за яких вона утворилася.

Відповідач особа працездатного віку. Будь-які дані про те, що він має незадовільний стан здоров»я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності - відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача.

Встановивши факт заборгованості по аліментах, доведеність вини ОСОБА_2 у її виникненні, суд прийшов до висновку про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що заборгованість виникла, в зв'язку з тяганиною при направленні виконавчих листів до ВДВС, оскільки відповідач достовірно знає про покладений на нього обов»язок сплачувати за рішенням суду щомісячно аліменти, також знає у який місяць він цей обов»язок не виконав чи виконав частково.Крім того, відповідач, знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження, не був позбавлений можливості з»ясувати у ВДВС всі питання, пов'язані зі сплатою ним аліментів, але таких дій не вчиняв.

У відповідності до вимог ст. 2 ч.1 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Приписами ст. 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, згідно зі ст. 20 СК України до вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позовна давність не застосовується, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню вимоги про застосування строків позовної давності, викладені в запереченнях на позов.

Відповідно до положень ч.1 пп.2 п.2 ч. 2 ст. 4 ЗК «Про судовий збір» ( у редакції, яка діяла на час подання ОСОБА_1 позову), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до суду позовної заяви майнового характеру - 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальну заробітну плату з 1 січня 2014 року встановлено у розмірі 1218 грн. , тому розмір судового збору за подачу зазначеного позову становить 3654 грн ( 3 розміри мінімальної заробітної плати).

У матеріалах цивільної справи відсутні докази сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору за подачу позовної заяви.

Відповідно до ч.ч.1, ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи пропорційність до розміру задоволених позовних вимог ( 5,55 %), необхідно стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3452 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 202 грн.

Керуючись ст. ст. 180,182,183, 196 Сімейного Кодексу України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 10, 11, 60, 61,88 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період часу із травня 2013 року по листопад 2014 року включно в сумі 30583,04 гривень (тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 04 коп).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на її утримання за період часу із 27 травня 2013 року по 26 вересня 2014 року включно в сумі 6375,36 гривень (шість тисяч триста сімдесят п'ять гривень 36 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3452 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 202 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька