Справа №701/426/17-ц
Номер провадження2/701/256/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді - А. І. Костенка

за участі секретаря - М. А. Чикурової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Багвянської сільської ради с. Багва Маньківського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про перерозподіл спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про перерозподіл спадщини.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 січня 2005 року в с. Багва, Маньківського району, Черкаської області у віці 48 років померла мати позивачки ОСОБА_3, про що 04.01.2005 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №015927, виданим 27.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. Проживала та була зареєстрована ОСОБА_3, на час смерті в селі Багва (Ульянівка), Маньківського району, Черкаської області. Разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_4 Викладене підтверджується довідкою Багвянської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 21.04.2017 №219, згідно якої також вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, є дочка ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, та ОСОБА_4, який помер 26.09.2010 року. Заповіт від імені ОСОБА_3, Багвянською сільською радою не посвідчувався. 26 вересня 2010 року в с. Ульянівка (адмінмежі Багвянської сільської ради), Маньківського району, Черкаської області у віці 54 років помер батько позивачки ОСОБА_4, про що 28.09.20101 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №145002, виданим 28.09.2010 року виконавчим комітетом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Проживав та був зареєстрований ОСОБА_4, на час смерті в с. Ульянівка (адмінмежі Багвянської сільської ради), Маньківського району, Черкаської області. Викладене підтверджується довідкою Багвянської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 21.04.2017 №218, згідно якої також вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, є дочка ОСОБА_1, та син ОСОБА_2, інших спадкоємців немає. Заповіт від імені ОСОБА_4, Багвянською сільською радою не посвідчувався. Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :03:002:0123, розташована в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала покійному на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070564 від 23.02.2004 року. По факту смерті ОСОБА_4, за заявою позивачки про прийняття спадщини за законом у Маньківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №142 за 2011 рік, номер у спадковому реєстрі 50922861. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,6670 га, що розташована в адмінмежах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070564 виданого 23.02.2004 року. Кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0123. Право власності на дане спадкове майно зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Під час оформлення спадкових прав після смерті своїх батьків, позивачка дізналась про те, що спадкове майно, яке було фактично прийняте у спадщину, але не переоформлене, виявилось переоформленим у власність на імя відповідача, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав та просив справу слухати без його участі.

Представник Багвянської сільської ради, в судове засідання не зявився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 1 січня 2005 року в с. Багва, Маньківського району, Черкаської області у віці 48 років померла мати позивачки ОСОБА_3, про що 04.01.2005 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №015927, виданим 27.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області. Проживала та була зареєстрована ОСОБА_3, на час смерті в селі Багва (Ульянівка), Маньківського району, Черкаської області. Разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_4 Викладене підтверджується довідкою Багвянської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 21.04.2017 №219, згідно якої також вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, є дочка ОСОБА_1, її син ОСОБА_2, та ОСОБА_4, який помер 26.09.2010 року. Заповіт від імені ОСОБА_3, Багвянською сільською радою не посвідчувався. 26 вересня 2010 року в с. Ульянівка (адмінмежі Багвянської сільської ради), Маньківського району, Черкаської області у віці 54 років помер батько позивачки ОСОБА_4, про що 28.09.20101 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №145002, виданим 28.09.2010 року виконавчим комітетом Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Проживав та був зареєстрований ОСОБА_4, на час смерті в с. Ульянівка (адмінмежі Багвянської сільської ради), Маньківського району, Черкаської області. Викладене підтверджується довідкою Багвянської сільської ради Маньківського району, Черкаської області від 21.04.2017 №218, згідно якої також вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, є дочка ОСОБА_1, та син ОСОБА_2, інших спадкоємців немає. Заповіт від імені ОСОБА_4, Багвянською сільською радою не посвідчувався. Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :03:002:0123, розташована в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала покійному на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070564 від 23.02.2004 року. По факту смерті ОСОБА_4, за заявою позивачки про прийняття спадщини за законом у Маньківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №142 за 2011 рік, номер у спадковому реєстрі 50922861. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,6670 га, що розташована в адмінмежах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070564 виданого 23.02.2004 року. Кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0123. Право власності на дане спадкове майно зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Під час оформлення спадкових прав після смерті своїх батьків, позивачка дізналась про те, що спадкове майно, яке було фактично прийняте у спадщину, але не переоформлене, виявилось переоформленим у власність на імя відповідача. Після смерті ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року, залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 3,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :03:002:0124, розташована в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала покійній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070565 від 23.02.2004 року. В процесі оформлення спадкових прав на земельну ділянку після смерті своєї матері ОСОБА_3, позивач звернулась до сільської ради за отриманням відповідної інформації для оформлення спадщини. При цьому, Багвянською сільською радою Маньківського району Черкаської області листом від 08.11.2016 року №356 позивача повідомлено, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23.06.2011 року у справі №2-о/2312/33/11, земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади с. Багва Маньківського району Черкаської області в особі Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Також повідомлено, що право власності на дане майно зареєстровано за Багвянською сільською радою у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.12.2013 року. Представник позивача звернувся до Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області з письмовою заявою від 30.11.2016р. з клопотанням подати заяву до Маньківського районного суду Черкаської області про перегляд рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23.06.2011 року у справі №2-о/2312/33/11 у звязку з нововиявленими обставинами, а саме наявністю інформації про наявне коло спадкоємців померлої ОСОБА_3, та наявності факту прийняття спадщини після її смерті по факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України як позивачем, так і її батьком ОСОБА_4 Після смерті матері ОСОБА_3, позивачка не подавала заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, однак відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом з матірю на час відкриття спадщини. Батько позивачки - ОСОБА_4, є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3, відповідно до закону ст. 1268 ЦК України, але не переоформив своїх спадкових прав. Відповідно, до позивача як до спадкоємиці після смерті батька, також перейшли права на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, яку батько у спадщину прийняв. Після смерті батька ОСОБА_4, позивачка оформила спадщину, про що державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.05.2016р. Те, що позивач не переоформила прийняту частину спадщини, не позбавляє її права на спадщину, однак ця прийнята спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто ще з часу смерті ОСОБА_3 Ці обставини були такими та існували на час розгляду справи при винесенні рішення суду про визнання спадщини відумерлою. За сукупністю викладених обставин, цілком підтвердженим є факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1, після смерті матері позивачки ОСОБА_3, яка померла 01.01.2005 року в с. Багва, Маньківського району Черкаської області. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.3 ст.1223 ЦК України,, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі розяснення. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі розяснення. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У звязку з наявністю спору про право, у відповідності до ч. 1 ст. 234 ЦПК України та ч. 6 ст. 235 ЦПК України виключається можливість встановлення юридичних фактів та розгляду справ в порядку окремого провадження. У звязку з чим, у відповідності до розяснень, наданих п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», позивач звертається до суду в порядку позовного провадження. За сукупністю викладених вище обставин, цілком підтвердженим є факт прийняття спадщини позивачкою після смерті батька позивачки ОСОБА_4, який помер 26.09.2010 року та після смерті матері ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року. Також цілком підтвердженим є факт прийняття спадщини ОСОБА_4, після смерті своєї дружини ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року. При цьому, спадщина ним була прийнята, але не переоформлене, і ці права в порядку спадкування перейшли до позивачка, як до спадкоємиці першої черги за законом і прийняті нею. Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті позивачки матері ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року, вона не подавала, тобто є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1280 Цивільного кодексу України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. У ч. 2 ст. 1280 ЦК України йдеться про ситуацію, коли спадщина була визнана судом відумерлою і перейшла до територіальної громади за наявності підстав, передбачених ст. 1277 ЦК України. Хоча перехід спадщини, визнаної судом відумерлою, не можна визнати спадкуванням і відповідні положення про спадкування на нього не поширюються, законодавець тим не менше визнав можливим застосувати і до цих випадків конструкцію перерозподілу спадщини. Умови і підстави перерозподілу при цьому не змінюються. Якщо майно збереглося в територіальної громади в натурі, не було передане чи відчужене іншим особам, то воно підлягає поверненню «новому» спадкоємцеві. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу. В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини. Як спадкоємець, позивачка має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215, 234-235 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 322, 353, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1259, 1261-1265, 1268, 1270, 1277, 1280 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року в селі Багва, Маньківського району, Черкаської області - перерозподілити.

Припинити право власності територіальної громади села Багва Маньківського району Черкаської області в особі Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га під кадастровим номером :03:002:0124, яка розташована в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_3, померлій 01.01.2005 року в селі Багва, Маньківського району Черкаської області, що передана Багвянській сільській раді згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23.06.2011 року у справі №2-о/2312/33/11 із скасуванням запису про державну реєстрацію прав власності на дане майно за Багвянською сільською радою Маньківського району Черкаської області.

Визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 01.01.2005 року в селі Багва, Маньківського району Черкаської області, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га під кадастровим номером :03:002:0124, яка розташована в адміністративних межах Багвянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, що належала ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №070565 від 23.02.2004 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя А. І. Костенко