У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,
Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості в порядку регресу, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 01 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до суду з указаним позовом, у якому зазначало, що 26 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_7 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту НОМЕР_4, за яким товариство взяло на себе зобов'язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) при експлуатації транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1. Вказувало, що 17 липня 2013 року сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, що належить ОСОБА_7, автомобіля ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр» (далі - ТОВ «Епіцентр»), автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9, автомобіля «Опель», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_10

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року ДТП сталася з вини відповідача. 17 вересня 2013 року до товариства звернулося із заявою ТОВ «Епіцентр» про настання події, що має ознаки страхового випадку.

Згідно з висновком від 20 вересня 2013 року № 587/13 вартість пошкоджень, завданих власнику автомобіля ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, склала 49 034 грн 35 коп. Платіжним дорученням від 11 жовтня 2013 року товариство відшкодувало ТОВ «Епіцентр» витрати на ремонт автомобіля у розмірі 42 034 грн 35 коп.

Позивач на підставі ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути з відповідача 42 034 грн 35 коп. у порядку регресу, оскільки відповідач не повідомив страховика у визначені строки.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 01 липня 2016 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзіПАТ «СК «Арсенал Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, з висновком якого погодився й апеляційний суд, керувався тим, що відповідач не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду з поважних причин, оскільки був тяжко травмований, цей факт ним доведено, а факт настання страхового випадку ніким не оспорювався, він зафіксований правоохоронними органами; відповідач визнаний особою, винною в ДТП, позивач факт ДТП визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях.

Судами встановлено, що згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності НОМЕР_4, укладеним 26 квітня 2013 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_7, страхувальник застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 5).

17 липня 2013 року у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, що належить ОСОБА_7, автомобіля ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, що належить ТОВ «Епіцентр», автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9, автомобіля «Опель», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_10

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2013 року вказана ДТП сталася з вини відповідача (а. с. 9, 10).

11 жовтня 2013 року ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на користь ТОВ «Епіцентр» на рахунок страхового відшкодування згідно зі страховим актом від 09 жовтня 2013 року НОМЕР_4-1 грошову суму у розмірі 42 034 грн 35 коп. (а. с. 22, 23).

Внаслідок ДТП, яка сталася 17 липня 2013 року, відповідач отримав значні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множенні рани, інородні тіла (скло) обличчя й голови, забої м'яких тканей голови, забій грудної клітини. З місця ДТП ОСОБА_6 був госпіталізований у важкому стані 17 липня 2013 року у Київську міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, а потім направлений та проходив лікування з 19 по 25 липня 2013 року на стаціонарі у нейрохірургічному відділенні Третьої міської лікарні міста Кременчука (а. с. 54−59).

Відповідно до страхового акта № АС/224308-1, затвердженого директором Департаменту врегулювання збитків ПАТ «СК «Арсенал Страхування» за договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів України НОМЕР_4 від 26 квітня 2013 року, позов у порядку регресу на суму 42 034 грн 35 коп. за страховою подією, що сталася 17 липня 2013 року по вул. Фрунзе у м Києві, заявляється до ОСОБА_7 (а. с. 22).

Згідно з підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо той не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Однак обов'язок вжиття заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП, викладений в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Проте зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Законущодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, не внесені. Таким чином, має місце законодавча неврегульованість, яка не повинна впливати на права та обов'язки осіб до її врегулювання.

Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, вказаною нормою Закону встановлено звільнення страхувальника від відповідальності при пред'явленні до неї регресного позову за умови документального підтвердження нею неможливості своєчасного повідомлення страховика про страховий випадок.

Вищевказаний обов'язок щодо повідомлення страховика установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За таких обставин суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік