Справа № 529/287/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства 'Комерційний банк 'Приват Банк' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_1 згідно заяви № б/н від 15. 03. 2011 року з позивачем отримала кредитні кошти в сумі 300 грн. від останнього у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язана здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 31. 01. 2017 року з'явилася заборгованість в загальній сумі 37 674 грн. 50 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

У судове засідання представник позивача не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 В судовому засіданні позов позивача не визнала, а до суду подала письмові заперечення в яких вказала, що не визнає позов зі слідуючих причин.

15. 03. 2011 року вона звернулася до позивача з метою відкриття рахунку для перерахування соціальних виплат при народженні дитини. Так, відповідачу було відкрито даний рахунок, і при цьому вручено кредитну картку суму 300 грн., як комплектуючу до пакету документів.

На момент підписання відповідачу виповнилося 16 років. Тобто, вона мала неповну цивільну дієздатність.

Тому, відповідач ОСОБА_1 вважає, що позивач безпідставно пред'являє до неї претензії, і вважає даний правочин нікчемним відповідно до ст. 32 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, А.В.,

дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з договору № б/н від 15. 03. 2011 року позивач дійсно надав відповідачу по справі ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між відповідачем по справі та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона - Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку.

З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 37 674 грн. 50 коп., де 1 991 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом, 30 216 грн. 34 коп. - заборгованість про процентам за користування кредитом; 3196 грн. 83 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. (фіксована частка), 1770 грн. 21 коп. (процентна складова), що є порушенням ст. ст. 530, 549, 1048, 1049 ЦК України, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача заборгованість тільки за кредитом.

Далі, в суді було встановлено, що на момент укладання вказаного договору, відповідачу було 16 років, що підтверджується паспортними даними серії КО 827912, згідно яких дата народження відповідача ОСОБА_1 є 01. 06. 1994 року. Тобто кредитний договір було укладено з неповнолітньою, фізичною особою в стані неповної цивільної дієздатності, без згоди її батьків. Дані обставини вказують на нікчемність правочину.

Повну цивільну дієздатність фізична особа досягає о 18 років, що передбачено ч. 1 ст. 34 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною першою ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Крім всього іншого, самим же позивачем по справі не надано доказів на підтвердження згоди батьків відповідачки на укладення кредитного договору від 15. 03. 2011 року.

Тому, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, тільки в частині отриманих відповідачем ОСОБА_1 на виконання спірного кредитного договору суми 1991 грн. 12 коп.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 203, 216, 215, 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049,1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задоволити частково.

Стягти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, (фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, на р/р 3111 МФО 305299, заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 1 991 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 12 коп.

В решті частині позовних вимог позивачу відмовити за безпідставністю.

Стягти з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за подання позовної заяви - судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп., які слід перерахувати на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, на р/р 3111, МФО 305299, .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: