У Х В А Л А

14.08.2017 Справа №607/10083/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. розглянувши заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Заявник представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 14 серпня 2017 року подала до суду заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні у примусовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зазначені вимоги закону в заяві не дотримані оскільки:

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено підстави для госпіталізації особи в примусовому порядку до психіатричного закладу, а саме: особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

При цьому в ст. 280 ЦПК України зазначено, що у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

В порушення вимог частини першої ст. 280 ЦПК України в тексті заяви не обґрунтовано підстав длягоспіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зокрема зазначено, що обстеження і лікування ОСОБА_2 можливе лише в умовах стаціонару, що підтверджується висновком лікарів-психіатрів. Однак, заява не містить даних про те, що встановлений ОСОБА_2 діагноз є тяжким психічним розладом, і що внаслідок цього розладу він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих (якщо так, то в яких вчинках така небезпека полягає) або він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність (якщо так, то в яких конкретних діях це виражається).

Будь-яких доказів, які б підтверджували викладені обставини на обґрунтування заявлених вимог у цій частині, у заяві не зазначено, що є порушенням вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України за умов визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» до суду може подаватися з такими вимогами:

1) про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку;

2) про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги;

3) про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

4) про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку;

5) про продовження такої госпіталізації.

Однак, заява представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 не містить жодної з зазначених вимог.

Натомість, у заяві зазначено: «Прошу винести ухвалу про подальше перебування громадянина ОСОБА_2 у психіатричному закладі», що не відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України.

Таким чином заявнику слід виправити зазначені недоліки у заяві, зокрема: викласти зміст вимог відповідно до ст. 279 ЦПК України та обставини, якими заявник обґрунтовує підстави дляпримусової госпіталізації ОСОБА_2 до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, зазначити докази на підтвердження цих обставини.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків заяви, строк на їх усунення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 281 ЦПК України щодо строку розгляду справ зазначеної категорії, доцільно визначити терміном 24 години від отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку залишити без руху і надати заявнику строк для усунення виявлених недоліків терміном 24 години від отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_3