Справа № 639/3582/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого Жовтневим районним судом м. Харкова 9 грудня 2016 року по цивільній справі № 639/3582/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових витрат, суд

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 грудня 2016 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 фактично понесені додаткові витрати на дитину у сумі 24 063 грн. 50 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 247 грн. 81 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

6 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду від 9 грудня 2016 року, посилаючись на те, що вважає зазначене заочне рішення незаконним та безпідставним, а також таким, що підлягає перегляду у відповідності до чинного законодавства України. Зазначила, що проти вимог позивача заперечує повністю, вважає їх надуманими, необґрунтованими та сфабрикованими. При ухваленні рішення суддя не вникала в суть справи та взагалі всі матеріали та докази від неї судом просто було проігноровано. Вищевказане рішення ухвалено поспішно в продовж одного засідання, на яке вона вперше не змогла прийти. Не на одному судовому засіданні не були розглянути документи, які вона предявляла суду. Заявник вважає, що суддя ставиться до неї упереджено та ущемляє її права та свободу. Також заявник зазначила, що про вищезазначене заочне рішення суду від 9 грудня 2016 року їй стало відомо 30 грудня 2016 року. При цьому на конверті стояла дата відправки 15 грудня 2016 року, тобто після 9 грудня 2016 року в продовж 5 діб суд повинен був вислати рішення для того щоб відповідач зміг підготуватися для оскарження. А зважаючи на те, що на новорічні свята у неї не було навіть можливості ознайомитися з матеріалами справи, це порушує її Конституційні права та Конвенцію прав людини. Заявник вважає, що це зроблено навмисно, адже вона не змогла своєчасно підготуватися та подати апеляцію чи заперечення до суду, адже банки почали роботу лише 4 січня 2017 року, а на січневі свята перепадає строк подачі нею апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , однак судова повістка повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення призначався судом неодноразово. Повістки надсилалися судом , як за адресою зазначеною у заяві, так і за номером а/я 9237. Однак ОСОБА_1 повістки не отримує, датою розгляду справи у суді не цікавиться. Окрім того ОСОБА_1 надавалася відповідь на звернення, де також вказувалася дата призначення справи до розгляду.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

У відповідності до ч.1 ст. 231 ЦПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності осіб що не зявилися, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом було встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових витрат задоволено частково.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що справа була призначена до судового розгляду на 9 грудня 2016 року.

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у звязку з форс-мажорними обставинами (а.с.3 том 2), на підтвердження яких ОСОБА_1 не надала суду жодних доказі. Враховуючи вказані обставини, у суду були відсутні підстави вважати неявку відповідача у судове засідання з поважних причин, у звязку з чим, суд вирішив розглянути справу за її відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів.

В тексті заяви про перегляд заочного рішення вказано, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача по справі та судом не було повно зясовано усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз змісту ст. 232 ЦПК України дає підстави вважати суду, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Але, в порушення вказаних вимог закону, заявник не надав суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вищезазначене, підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Суд розяснює, що зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74, 77, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого Жовтневим районним судом м. Харкова 9 грудня 2016 року по цивільній справі № 639/3582/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових витрат - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя І.В. Іванова