Справа № 298/925/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника за договором про надання правової допомоги адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 в особі представника за договором про надання правової допомоги адвоката ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 16 по вул. Садова в с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується витягом від 04.02.2014 року № 17305362 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Вказує, що з листопада 2015 року по 16 грудня 2015 року будинок на підставі відповідного договору оренди від 08.11.2015 року орендував відповідач ОСОБА_3
При цьому, відповідач за приписами п. 1.4. договору оренди взяв на себе зобовязання здійснювати оплату також і спожитих ним комунальних послуг.
Проте, на порушення договірних зобовязань відповідач не здійснив своєчасну та у належному розмірі оплату за користування будинком і спожиті комунальні послуги, у звязку з чим 17.12.2015 року написав розписку, у якій визнав суму боргу в розмірі 1400,00 грн. і зобовязався сплатити її протягом двох місяців до 01.02.2016 року.
Зазначає, що незважаючи на це, відповідач так і не виконав вказаних зобовязань і не сплатив позивачці жодних коштів у погашення своєї заборгованості.
Таким чином, позивачка вправі вимагати стягнення з відповідача 1400,00 грн. у погашення заборгованості за договором.
Крім того, за надання правової допомоги адвоката по даній справі позивачка сплатила 1000,00 грн., що стверджується відповідним договором з адвокатом № 32/с від 11.08.2016 року, розрахунком вартості правової допомоги та квитанцією від 11.08.2016 року № 12.
З посиланням на викладене просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1400,00 грн. заборгованості за несплату передбачених договором коштів, а також судові витрати по справі, а саме 551,20 грн. судового збору та 1000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги адвоката.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак її представником подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що представник позивачки не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2015 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір оренди житлового приміщення, згідно якого позивачка (орендодавець) представляє відповідачу (орендареві) й членам його родини в користування строком на один рік будинок загальною площею 28,7 кв. м. за адресою: с. Невицьке, вул. Садова, 16 (п. 1.1. договору).
Пунктом 1.2 договору оренди визначено, що за згодою сторін договором встановлюється плата за оренду будинку в розмірі 1800 гривень на місяць. Вартість комунальних послуг не входить до орендної плати (п. 1.3 договору). Згідно з п. 1.4. договору оренди усі витрати за користування комунальними послугами, телефонами, послугами Інтернет оплачуються орендарем самостійно.
Відповідач відповідно до п. п. 2.2.4, 2.2.5 договору оренди зобовязався своєчасно вносити плату за комунальні послуги і виконувати інші обовязки власника, не пізніше останнього дня місяця вносити плату за оренду.
Однак, відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання за договором оренди житлового приміщення не виконав і боргує позивачці 1400 грн. орендної плати за користування житловим приміщенням та витрат за користування комунальними послугами у будинку за адресою: с. Невицьке, вул. Садова, 16.
Дана обставина стверджується розпискою ОСОБА_3 від 17.12.2015 року, згідно з якою відповідач зобовязався сплатити борг в сумі 1400 грн. за спожиті комунальні послуги та оренду будинку за адресою: с. Невицьке, вул. Садова, 16, до 01.02.2016 року.
Також, судом встановлено, що житловий будинок № 16 по вул. Садова в с. Невицьке Ужгородського району згідно з даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 04.02.2014 року за № 17305362 належить позивачці ОСОБА_1
З урахуванням вищевказаних обставин справи суд виходить із того, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).
Отже, позивачкою підтверджений факт несплати відповідачем заборгованості по орендній платі та за комунальні послуги за користування житловим будинком № 16 по вул. Садова, 16 в с. Невицьке.
Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів сплати позивачці заборгованості по орендній платі та за комунальні послуги за користування житловим будинком згідно договору оренди від 08.11.2015 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).
Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.
Відповідно до вимог вищезазначених норм процесуального закону та розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження на правову допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, документально підтвердженні судові витрати по даній справі у виді судового збору в сумі 551,20 грн. та на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 526, 530, 610-612, 629, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 209, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника за договором про надання правової допомоги адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за несплату передбачених договором оренди житлового приміщення від 08.11.2015 року коштів у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень, судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик