АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/5086/15-ц
Провадження № 22-ц/792/394/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: представників апелянтів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом, встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права на спадкування,

встановила:

В липні 2015 року позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом та з урахуванням змінених вимог просила усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_7, який помер 01.06.2015 року в м.Камянець-Подільському; встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_7 з 28.06.2000 року і до дня його смерті 01.06.2015 року; визнати за нею право на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_7, який помер 1 червня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в жовтні 1995 року батьки відповідача розірвали шлюб. З 1996 року позивач з ОСОБА_7 стали проживати у фактичних шлюбних відносинах однією сімєю та вести спільне господарство. 1 червня 2015 року помер ОСОБА_7, який є батьком відповідача ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги, однак не підтримував ніяких відносин з батьком, не допомагав та не надавав батькові допомоги, яку він потребував. ОСОБА_7 хворів та з 2006 року є інвалідом І групи, внаслідок чого перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду. Позивач тривалий час доглядала за ОСОБА_7 та матеріально забезпечувала його, а відповідач ОСОБА_4 не приймав участі в матеріальному утриманні батька, не цікавився станом його здоровя, не відвідував батька та не вчиняв ________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія : 39

жодних інших дій щодо його утримання та надання будь-якої допомоги.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2016 року позов задоволено. Усунуто від права на спадкування за законом ОСОБА_4 на спадщину після смерті батька ОСОБА_7, який помер 01 червня 2015 року в місті Кам'янець - Подільському. Встановлено факт проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_7 однією сімєю з 28 червня 2000 року в будинку по вул.Веліканова, 32 міста Камянець - Подільського по день смерті ОСОБА_7, який помер 01 червня 2015 року в місті Кам'янець - Подільському. Визнано за ОСОБА_6 право на спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_7, який помер 01 червня 2015 року в місті Камянець - Подільському. Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що судом не було здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали однією сімєю, а показання позивача, її представника та свідків не є достатніми доказами для встановлення даного факту. Також судом не встановлено факт умисного ухилення відповідача від обовязку щодо надання допомоги спадкодавцю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції він не залучений до участі у справі в якості відповідача. Позивачем не надано доказів її звернення за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом певної черги та відмови у видачі свідоцтва. Звертає увагу на те, що позивач не зверталась до суду з окремою вимогою про визнання спадкоємцем четвертої черги, а тому за відсутності встановленого статусу спадкоємця не підлягають задоволенню позовні вимоги про зміну черговості та усунення від права на спадкування. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів спільного проживання з ОСОБА_7 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Представник апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_1, апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити. Також вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5підлягає задоволенню.

Представник апелянтів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -ОСОБА_2 апеляційні скарги підтримав.

Представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційних скарг, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Позивач ОСОБА_6 та апелянт ОСОБА_5 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_7 Також наявні правові підстави для усунення відповідача ОСОБА_4 від спадкування та надання позивачу права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги шляхом зміни черговості спадкування згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що 1 червня 2015 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є його сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяви до нотаріальної контори.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

ОСОБА_7 належало на праві власності 11/50 частин житлового будинку по вул.Велікановій, 32 у м.Камянець-Подільський Хмельницької області.

Статтею 1258 ЦК України встановлено що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї ж черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини право на спадкування за законом мають у четверту чергу (ст. 1264 ЦК України).

ОСОБА_6, звертаючись з позовом, посилалася на те, що ОСОБА_4 не надавав належну та необхідну допомогу ОСОБА_7, яку він потребував, оскільки хворів та потребував стороннього догляду.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0319019 ОСОБА_7 з 17.01.2014 року встановлено першу групу інвалідності та визначено, що він потребує стороннього догляду.

Відповідач ОСОБА_4 проживає в Італії, що підтверджується копією паспорта.

Вказані обставини не оспорюються сторонами.

Відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справі відсутні відомості, які б свідчили про те, що спадкодавець додатково потребував допомоги та просив про неї у ОСОБА_4, а також те, що відповідач, маючи змогу надати допомогу, умисно ухилявся від її надання.

Не підтвердили вказані обставини і свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині усунення відповідача від права на спадкування за законом.

Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1 ст.1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч.2 ст.1259 ЦК).

Згідно з ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Разом з тим, відповідно до ст.60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення нею опіки над спадкодавцемта матеріального забезпечення спадкодавця ОСОБА_7

Тому, підстави для зміни черговості права на спадкування відсутні.

З положень ч.ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України слідує, що суд може розглянути справу про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. При цьому у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, від встановлення факту спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не залежить виникнення права на спадкування майна позивачем, а тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Суд першої інстанції не врахував указаних норм закону та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_6

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 1142 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5задовольнити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом, встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права на спадкування.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1142 грн. 24 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_11

Судді: /підпис/ ОСОБА_12

/підпис/ ОСОБА_13

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова