Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Чаплинський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, Чаплинської районної ради опіки і піклування, про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом прокурора Чаплинського района Херсонської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до відділу Державної виконавчої служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Юнор», служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області, треті особи: ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання прилюдних торгів недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, відділу Державної виконавчої служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Юнор», приватного нотаріуса Чаплинського нотаріального округу Ткаченко Світлани Анатоліївни, третя особа: служба у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації, Чаплинська селищна рада Херсонської області, про скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно та скасування витягу про державну реєстрацію прав за власником ОСОБА_4, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на рішення апеляційного суду Херсонської області від 15 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 лютого 2012 року вона придбала на прилюдних торгах житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1. 25 квітня 2012 року вона звернулася до ОСОБА_5, ОСОБА_6 із вимогою про виселення із цього будинку, проте останні на цю вимогу не відреагували, із житлового будинку не виселилися.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд захистити її право власності та виселити відповідачів та їхніх дітей: ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_7, із вказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення та зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Херсонській області зняти їх з реєстраційного обліку у вказаному житловому приміщенні.

У липні 2012 року прокурор Чаплинського району Херсонської області в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, звернувся до суду із зустрічним позовом до відділу Державної виконавчої служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області

(далі - ВДВС Чаплинського РУЮ Херсонської області), товариства з обмеженою відповідальністю «Юнор» (далі - ТОВ «Юнор»), служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - Чаплинська РДА Херсонської області) про визнання прилюдних торгів недійсними, у якому посилався на те, що прилюдні торги відбулись з порушенням Закону України «Про іпотеку», а також у присутності одного покупця, що відповідно до п. 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна є підставою для визнання їх такими, що не відбулись.

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ВДВС Чаплинського РУЮ Херсонської області, ТОВ «Юнор», приватного нотаріуса Чаплинського нотаріального округу Ткаченко С.А., треті особи: служба у справах дітей Чаплинської РДА, Чаплинська селищна рада Херсонської області, про скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1; скасування витягу про державну реєстрацію прав від 17 квітня 2012 року на вищевказаний житловий будинок.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивувала тим, що зазначені прилюдні торги є недійсними, оскільки проведені з порушенням процедури їх проведення, зокрема судовим рішенням було стягнуто кредитну заборгованість, а не звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від

24 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Виселено без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, що проживають та перебувають на реєстраційному обліку у будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано Чаплинський районний сектор управління ДМС України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6, а також неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ОСОБА_10, що проживають та перебувають на реєстраційному обліку в будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_7 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

Останнім рішенням апеляційного суду Херсонської області від

15 червня 2016 року рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2014 скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, позовні вимоги прокурора Чаплинського району Херсонської області задоволено.

Визнано прилюдні торги від 27 лютого 2012 року по реалізації майна, а саме будинку АДРЕСА_1 недійсними.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1, видане приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Ткаченко С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 332 від 22 березня 2012 року.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_4, начальник ВДВС Чаплинського РУЮ Херсонської області Мануйло І.В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що прилюдні торги були проведені з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки в процесі торгів реалізовувалось майно, що є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість за яким стягнуто за рішенням суду, що виконувалось у примусовому порядку. При цьому відповідачі за первісним позовом підлягають виселенню зі спірного приміщення на підставі ст. 109 ЖК УРСР.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що прилюдні торги є недійсними, оскільки були проведені з порушенням процедур їх організації, враховуючи наявність іншого майна, за рахунок якого можливе виконання судового рішення. При цьому беручи до уваги недійсність прилюдних торгів суд апеляційної інстанції зазначав про відсутність підстав для виселення іпотекодавця з будинку, придбаного на таких торгах, та яке є його єдиним житлом, придбаним не за кредитні кошти.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами встановлено, що 07 серпня 2008 року між ОСОБА_5 та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого того ж дня між вказаними сторонами було укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку банку було передано житловий будинок садибного типу, розташований по

АДРЕСА_1.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від

02 листопада 2009 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 231510 грн 41 коп., 1 700 грн - витрати з оплати судового збору, 120 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

В процесі примусового виконання вказаного рішення суду, а саме 26 жовтня 2011 року, державний виконавець склав акт опису й арешту майна, зокрема житлового будинку садибного типу, розташованого по

АДРЕСА_1, а

08 листопада 2011 року - провів заходи з його оцінки.

27 лютого 2012 року проведено прилюдні торги з продажу зазначеного житлового будинку, переможцем яких визнано ОСОБА_4

Норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Відповідно до ст. 54 цього Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

До спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст. 45 Закону України «Про іпотеку», за якою прилюдні торги можна провести за наявності одного учасника, придбавши майно за його початковою ціною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-103цс16.

Враховуючи зазначене, правильним є висновок суду апеляційної інстанції щодо можливості передачі на реалізацію предмету іпотеки при виконанні судового рішення про звернення стягнення заборгованості, а також здійснення такого продажу за наявності одного учасника, однак лише за умови відсутності у боржника іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення. При цьому беручи до уваги встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо належності ОСОБА_5 на праві власності автомобіля «Опель Омега», номерний знак НОМЕР_1, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо порушення процедури організації прилюдних торгів щодо реалізації єдиного житла боржника, у зв'язку із чим вони підлягають визнанню недійними.

Законним і обґрунтованим є висновок апеляційного суду щодо скасування свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно, яке було придбано з прилюдних торгів, а також відсутності підстав для виселення відповідачів за первісним позовом зі спірного приміщення, враховуючи недійсність прилюдних торгів щодо реалізації його продажу.

Доводи касаційних скарг ОСОБА_4 та начальника ВДВС Чаплинського РУЮ Херсонської області Мануйла І.В. зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, правильно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора Чаплинського району Херсонської області, часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційних скарг та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 15 червня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

Л.М.Мазур

Т.О.Писана