Справа № 639/1881/17
Провадження № 2/639/1212/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Іванова І.В.,розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування ? частини квартири АДРЕСА_1 /колишня Жовтневої революції/, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 17.05.2014 року.

В цей же день ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження вищевказаного майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року вищевказаний позов було залишено без руху на підставі ст. 119-121 ЦПК України.

25.04.2017 року позивачем були усунені недоліки позовної заяви.

05.05.2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

Відповідно до п. 1, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово, або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1, посилається на те, що 07.07.2009 року між ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_5 /його батьком/ та ним /позивачем у справі/ був укладений договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 /колишня Жовтневої революції/, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 /реєстровий номер 1415/. 12.04.2015 року помер його батько ОСОБА_5. Після його смерті , він дізнався , що ? частина вищевказаної квартири, яка належить йому на праві власності , 17.05.2014 року подарована батьком ОСОБА_5 відповідачу у справі Абдулаєвій ОСОБА_8О.ю Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3. Таким чином, ? частина спірної квартири , яка була подарована йому 07.07.2009 року була вдруге подарована 17.05.2014 року іншій, нікому не відомій в їх сімї, особі. Договір дарування від 17.05.2014 року на його думку є недійсним правочином . Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач може вжити заходи для уникнення відповідальності за вчинення шахрайських дій та забажає здійснити відчуження спірного майна, у у випадку вчинення таких дій позбавить його можливості на належне виконання рішення суду та повернення його майна.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження зазначеного нерухомого майна, та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб ? частину квартири №58, розташованою за адресою: м.Харків, вул.Москалівська, буд.112, яка належить відповідачу ОСОБА_9 на праві приватної власності згідно договору дарування від 17.05.2014 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб ? частини квартири 58, розташованої за адресою: м.Харків, вул. Москалівська, буд.112, яка належить ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 /номер облікової картки платника податків / на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 17.05.2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І.В.Іванова