МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр.№2/521/2102/17
20 квітня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Тищенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики не виконав, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3на його користь суму боргу в розмірі 569105,00 грн. та судовий збір в сумі 5691,06грн.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, розглянути справу за його відсутністю (а.с.65).
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце слухання повідомлявся відповідно до вимог п.9 ст.74 ЦПК України, а саме через оголошення у пресі (а.с.54-64).
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 16 розділом четвертим книги першої, главою сорок восьмою розділу першого та главою сімдесят першою розділом третім книги п'ятою Цивільного кодексу України.
Відповідно до розписки від 01 вересня 2013 року відповідач зобовязувався повернути позику у повному обсязі у строк до 01 березня 2015 року.
Отже, строк повернення відповідачем коштів за договором позики настав 01 березня 2015р.
Будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобовязань, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять.
Договір позики від 01 вересня 2013 року містить перелік суттєвих умов договору, що засвідчує виконання сторонами вимог закону щодо укладення у письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути борг позикодавцю в установлений строк.
Згідно ч.2 ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 569105,00 грн.
Оскільки позивач на день винесення рішення не збільшував позовні вимоги, то суд розглядає справу в межах заявлених вимог.
Відповідачем до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.
Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості та судових витрат підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судовий збір у справі складає 5691,06 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 1046, 1047, 1049, ч.2 ст. 1051 ЦК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, 04 листопада 1978року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 суму боргу в розмірі 569105 (пятсот шістдесят девять тисяч сто пять) гривень 00коп.
Стягнути з ОСОБА_3, 04 листопада 1978року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 5691 (пять тисяч шістсот девяносто одна) грн. 06 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М. Сегеда