Справа №464/8335/16-ц
пр.№ 4-с/464/23/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на дії та постанову державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із скаргою у якій з врахуванням уточнених вимог просить визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ОСОБА_4 щодо накладення на ОСОБА_3 штрафу за невиконання рішення суду та скасувати постанову від 28.10.2016 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу у виконавчому провадженні № 51251910. В обгрунтування скарги покликається на те, що рішення суду не виконано з поважних причин, що зумовлено складністю виконання рішення, боржниками вживались заходи до його виконання, а тому у державного виконавця не було підстав для накладення штрафу.

Заявник в судове засідання не зявився, від його представника надійшло клопотання про розгляд скарги у відсутності заявника.

Державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львова ОСОБА_4 в судові засідання 14.03.2017 р., 31.03.2017 р. та 21.04.2017 р. не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності державного виконавця.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засіданні не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою від 01.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51251910 з примусового виконання виконавчого листа № 464/9299/14-ц, виданого 17.05.2016 року на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова, яким зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 привести горище до попереднього стану, який існував до здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_1. Стягувач: ОСОБА_5 Вказаною постановою боржникам надано строк до 08.06.2016 року для добровільного виконання рішення суду.

Як вбачається з письмових заперечень державного виконавця, на звернення боржника ОСОБА_9-П.А. від 10.06.2016 р. державним виконавцем 10.06.2016 р. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 20.06.2016р.

Постановою від 21.06.2016 року виконавче провадження зупинено, у звязку з тим, що державним виконавцем скеровано до Сихівського районного суду м. Львова заяву про встановлення способу виконання рішення суду.

21.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у вищезазначеному виконавчому провадженні, про що боржника повідомлено листом за вих. № 19462 від 25.10.2016 року, в якому було запропоновано виконати рішення суду в строк до 28.10.2016 року.

28.10.2016 року на підставі акту перевірки стану виконання рішення державним виконавцем винесено постанову про накладення на заявника штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно п.16 ч.3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV (в редакції закону, що діяла на день відкриття виконавчого провадження) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частиною 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII (в редакції закону, що діяла на день накладення штрафу) передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відтак, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк, встановивши, що таке невиконання має місце без поважних причин.

Проте, судом встановлено, що боржник ОСОБА_3 не міг виконати судове рішення у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк (до 08.06.2016 року), оскільки станом на 10.06.2016 року не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить як заява іншого боржника ОСОБА_9-П.А., про яку було відомо державному виконавцю, так і відсутність відомостей про скерування копії постанови заявнику.

Після цього, виконавче провадження було зупинено, оскільки державний виконавець звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, що свідчить про те, що спосіб виконання рішення був неможливий або незрозумілим і самому державному виконавцю.

21.10.2016 року вчинення виконавчих дій було поновлено, проте заявника про це було повідомлено лише листом від 25.10.2016 року.

Оскільки будинок № 127 по вул. І.Франка в м. Львові належить до памяток архітектури 1910 року, самостійне виконання боржниками рішення суду про відновлення попереднього стану горища (без залучення спеціалізованої організації) є неможливим, у звязку із чим 27.10.2016р. боржниками укладено договір підряду на реставраційно-ремонтні роботи з приводу горища по вул. І.Франка, 127 у м. Львові з ТзОВ «КВІК-СЕРВІС-ПЛЮС», що свідчить про намір виконати рішення суду.

Проте, державний виконавець 28.10.2016 року лише зафіксував, що рішення суду повторно боржником не виконано та горище в попередній стан не приведено, не перевіривши причин невиконання судового рішення.

Як випливає з положення ч.2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вправі накласти на боржника штраф лише в разі невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, зясування причини невиконання рішення суду є обовязковою дією державного виконавця перед прийняттям рішення про накладення штрафу.

З огляду на те, що державний виконавець перед накладенням штрафу не зясовував причини невиконання боржниками рішення суду, а також враховуючи, те, що боржником вживались заходи спрямовані на виконання рішення суду, самостійно виконати рішення (без залучення спеціалізованої організації) боржники не можуть, що є обєктивною причиною невиконання у вставнолений виконавцем строк, а тому суд вважає, що штраф на заявника накладено безпідставно, відтак, скарга підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII, ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV, ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити. Визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС м. Львова ОСОБА_4 щодо накладення 28 жовтня 2016 року на ОСОБА_3 штрафу у виконавчому провадженні № 51251910 за невиконання рішення суду.

Скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу ДВС м.Львова ОСОБА_4 від 28 жовтня 2016 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу у виконавчому провадженні № 51251910 за невиконання рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою без участі якої постановлено ухвалу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий Борачок М.В.