Справа № 755/4318/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У відповідності до положень частини другої статі 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як роз'яснено у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки відповідач не проживає в межах Дніпровського району міста Києва, в той же час відсутні підстави для розгляду справи за місцезнаходженням позивача, з урахуванням положень ч.2 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки виходячи зі змісту позовної заяви подружжя не має спільних дітей, тому в розрізі даного спору застосовуються загальні правила підсудності, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу для подальшого звернення до належного суду в порядку, передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», п.4 ч.3 ст.121, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу його право звернутись з цим позовом до Деснянського районного суду міста Києва, з дотриманням вимог ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я