УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк», третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про захист прав споживача та повернення банківських вкладів за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 16 березня 2009 року між ним і публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено договір банківського вкладу «Строковий» № 72596/2009 в національній валюті, строком до 16 березня 2010 (з правом пролонгації) із щомісячною виплатою процентів у розмірі 22,5 % річних.

16 березня 2009 року він вніс у банк на депозитний рахунок кошти у сумі 50 тис. грн, 19 березня 2012 року - 20 тис. грн та 24 квітня 2013 року - 55 тис. грн.

Крім того, 24 липня 2013 сторони уклали договір банківського вкладу «Подарунок «Постійний «Тринадцяти місячний» № 622781/2013 в доларах США строком до 24 серпня 2014 року (з правом пролонгації) із щомісячною виплатою процентів у розмірі 11 % річних.

На виконання цього договору він вніс на депозитний рахунок 10 тис. доларів США.

Останні виплати процентів по зазначеним договорам були здійснені відповідачем 16 листопада 2014 року.

Враховуючи те, що банк добровільно не повертає його вклади у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації, просив із урахуванням уточнень стягнути із ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по банківським вкладам разом із відсотками за користування коштами, трьома відсотками річних та інфляційними втратами у сумі 257 990 грн 80 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто із ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 257 990 грн 80 коп., із яких: 191 159 грн 60 коп. - сума депозитного вкладу по договору банківського вкладу «Подарунок «Постійний «Тринадцяти-місячний» № 622781/2013; 10 380 грн 73 коп. - заборгованість по процентам за період із 16 листопада 2014 року по 21 квітня 2015 року; 2 827 грн 97 коп. - три відсотки річних; 53 622 грн 50 коп. - інфляційні втрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 530, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст. ст. 2, 36, 45, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що з 20 березня 2015 року у ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому задоволення вимог ОСОБА_4, як кредитора банку, повинно здійснюватися виключно Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який вже сплатив вкладнику гарантовану суму - 200 тис. грн.

Колегія погоджується з таким висновком, який узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13 червня 2016 року № 6-1123 цс 16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшовобґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта