Справа № 298/979/17
Номер провадження 2/298/322/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Коваль А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина колишнього подружжя, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 1998 року по 2004 року.

21.07.1999 року в шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_2, який проживає з позивачем і який, як до досягнення ним повноліття 12.05.2017 року, так і після цього повністю перебуває на її утримані.

12.05.2017 року дитині сторін, ОСОБА_2В, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилося 18 років, тобто він став повнолітнім, а отже відповідач припинив сплачувати аліменти.

На даний час син сторін навчається на 4-му курсі денної форми навчання у медичного коледжу «Монада», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не приймає участі у цьому утриманні.

З посиланням на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 22 липня 2017 року і до закінчення дитиною навчання до 7 липня 2018 року

Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктив оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

По справі встановлено, що 21 липня 1999 року в шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_2, який після розірвання сторонами шлюбу проживає з позивачем і який, як до досягнення ним повноліття, так і після цього повністю перебуває на утримані ОСОБА_1, що стверджується доводами позивача, які відповідачем не заперечувалися.

21.07.2017 року дитині сторін, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилося 18 років, тобто він став повнолітнім, що стверджується свідоцтвом про народження повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області від 18.12.2003 року серії 1-ФМ № 165784 та копією паспорта громадянина України, серії ВР № 588581 виданим Великоберезнянським РС ГУ ДМС України в Закарпатській області від 25.09.2015 року.

З досягненням дитиною повноліття відповідач, припинив сплачувати аліменти на утримання першого.

З 01.09.2014 року повнолітній син сторін навчається в Ужгородській філії ТзОВ медичного коледжу «МОНАДА» на денній формі, навчання платне, стипендію не отримує, термін закінчення навчання 07.07.2018 року, що стверджується довідкою зазначеного коледжу від 25.07.2017 року № 112.

У звязку із навчанням повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає, що стверджується доводами позивача, які не заперечувалися відповідачем.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Проте, існують випадки, коли право на утримання мають також повнолітні діти, як це передбачено ст.199 СК України. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. У випадку наявності зазначених підстав, батьки зобов'язані утримувати дитину, яка навчається, до досягнення нею 23 років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснюється Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1,3 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аліменти на утримання дитини згідно ст.79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 26 липня 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1-4,8-11,15,57-61,79,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року на період навчання дитини до 7 липня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий