Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 Справа №607/11101/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Чичкевич

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про усунення порушення права на користування земельною ділянкою та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді цивільний позов, в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 15.11.2016 року, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про усунення ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в с. Шляхтинці по вул. Набережній 44 Тернопільського району Тернопільської області, зі сторони ОСОБА_4, про зобовязання Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області відновити «стару» межу вказаної земельної ділянки зі східної сторони шляхом переміщення металевих стовпчиків та приведення їх у відповідність до «старої» межі, а саме змістити на 2 метри в сторону земельної ділянки ОСОБА_4, та приведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою с. Шляхтинці вул. Набережна 44 Тернопільського району Тернопільської області до попередніх розмірів від садиби шириною 3, 5 м, від пасовища шириною 7 метрів, довжиною 60 метрів/

В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач та відповідач ОСОБА_4 здійснюють користування суміжними земельними ділянками, й на думку позивача зі сторони ОСОБА_4 самовільним зміщенням межових знаків в сторону розширення меж земельної ділянки, котрою користується ОСОБА_4, порушуються права ОСОБА_1, оскільки земельна ділянка, котра перебуває в його фактичному користуванні, набула зменшеної площі.

Окрім цього позивач звинувачує Байковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області в пасивному спостереженні порушення прав позивача і в небажанні відновити «стару» межу вказаної земельної ділянки зі східної сторони шляхом переміщення металевих стовпчиків та приведення їх у відповідність до «старої» межі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять вимогу задовольнити з зазначених в позові підстав.

Представник Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання забезпечила явку представника, котрий заперечив позов за безпідставністю.

Із матеріалів справи та суті позовних вимог слідує, що фактично спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу відновлення меж земельних ділянок, що перебувають у фактичному конкретних осіб, тобто відсутній публічно правовий спір, а між сторонами існує спір про право, що підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Обставини справи.

Із змісту довідки, виданої на імя позивача виконкомом Байковецкою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31.05.2016 року за №186 вбачається, що згідно по господарської книги № 1, номера обєкта по господарському обліку №0034 за ОСОБА_5 рахується земельна ділянка площею 0, 10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, й 0, 12 га для ведення особистого селянського господарства.

Дослідженою в судовому засіданні копією витягу з погосподарської книги стверджується, що за ОСОБА_6 адреса с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області рахується користування земельною ділянкою площею 0, 12 га для особистого селянського господарства.

З наданої позивачем плану схеми земельних ділянок, що перебувають у користуванні в тому числі позивача, можна зробити висновок, що суміжним користувачем земельної ділянки є відповідачка ОСОБА_4

28 квітня 2009 року комісією в складі голови земельної комісії Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, сільського голови, депутата сільської ради та секретаря сільської ради за участі громадян ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 було відновлено межі між земельними ділянками громадян: земельна ділянка ОСОБА_5 знаходиться між земельними ділянками ОСОБА_4 справа та ОСОБА_7 зліва і має наступні розмірі - від садиби 3, 5 і закріплена залізними трубами, від пасовиська ширина становить 5, 5 м. і закріплена межовими знаками (кутник і труба).

Довжина земельної ділянки становить 80 м., а її площа 0, 036 га.

Ширина ділянок від садиб гр. ОСОБА_7 становить 7, 5 м. до межі ОСОБА_5. а гр.. ОСОБА_4 становить 5, 6 м. до межі ОСОБА_5

Як показав суду свідок ОСОБА_8, він і був тим депутатом, котрий в складі комісії виїжджав та вирішував питання погодження меж земельних ділянок сторін спору. відзначив, що будь які правовставновлюючі документи про передачу в користування земельних ділянок сторонам спору взагалі відсутні відсутні межові знаки (металеві кілки) встановлювали в місцях, де показували ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є колишнім головою села і також виїжджав у складі комісії в 2009 році для вирішення погодження меж земельних ділянок в складі комісії. Повідомив, що «виїхали, і склали акт». В 2016 році ОСОБА_5 повторно звертався в сільську раду з приводу порушення межових знаків, і в квітні 2016 року «знак відновили».

Надалі, як пояснив позивач, він мав намір здійснити приватизацію земельної ділянки, що перебуває в його фактичному користуванні, проте в ході виготовлення проектної документації ПП фірма Матек, виявилося зміщення межових знаків приблизно на 1, 5 м. (зі східної сторони) в сторону зменшення земельної ділянки, що перебуває в користуванні позивача і мала б становити площу 0, 12 га, і відповідно збільшення площі земельної ділянки ОСОБА_4

В підтвердження викладеного він надав збірний кадастровий план земельних ділянок сторін спору.

Відтак 15.04.2016 року комісією в складі начальника відділу земельних відносин, містобудування та архітектури сільської ради, діловодів відділу та депутата сільської ради , за участі в.о. старости сіл Шляхтинці і ОСОБА_10, позивача, його дружини ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за усним зверненням ОСОБА_3 було проведене обстеження земельних ділянок в с. Шляхтинці.

В результаті обстеження встановлено, що в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають неприватизовані суміжні земельні ділянки. Комісією Шляхтинецької сільської ради 28.04.2009 року було встановлено межі земельних ділянок та закріплено межовими знаками (зі східної сторони металевими кілками, з західної сторони межа проходить по існуючій огорожі металевій сітці), про що складено відповідний акт.

Так як при повторному обмірі виявлено розбіжності з даними зазначеними в акті, а відтак межі земельних ділянок було відновлено по зазначених промірах.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було рекомендовано замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок.

Рішенням сесії Байковецької сільської ради від 26.04.2016 року за № 119Ю, було затверджено вищезазначений атак обстеження від 15.04.2016 року та також рекомендовано сторонам спору замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок.

Право, котре підлягає до застосування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому п.7 Постанови №7 від 16 квітня 2004 року (із змінами від 19.03.2010 року) «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» наголошує, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, в тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

У відповідності до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Статтею 159 ЗК України, передбачено, що земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Таким чином, питання щодо розподілу меж земельних ділянок в натурі віднесено до земельних спорів, повноваження щодо розгляду яких надано органам місцевого самоврядування, і розгляд таких земельних спорів повинен відбуватися в порядку передбаченому ст. 159 ЗК України.

Відповідно до п.7. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1996 року №13 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд перевіряє правильність рішення й вирішує спір по суті за заявою сторони, яка не погоджується з рішенням ради з земельного спору.

Статтею 55 ЗУ «Про землеустрій» передбачено, що в разі потреби у відновленні меж земельної ділянки в натурі, до технічної документації включається, в тому числі, копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)

Висновки суду по суті заявлених вимог.

Принцип змагальності відноситься до числа основоположних принципів цивільного процесуального права, дотримання якого створює необхідні передумови для правильного розгляду і вирішення цивільних справ. Принцип змагальності закріплює активність сторін та інших беруть участь у справі осіб у доказової діяльності.

Позивач просить суд захистити його права шляхом усунення ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в с. Шляхтинці по вул. Набережній 44 Тернопільського району Тернопільської області, зі сторони ОСОБА_4, про зобовязання Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області відновити «стару» межу вказаної земельної ділянки зі східної сторони шляхом переміщення металевих стовчиків та приведення їх у відповідність до «старої» межі, а саме змістити на 2 метри в сторону земельної ділянки ОСОБА_4, та приведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою с. Шляхтинці вул. Набережна 44 Тернопільського району Тернопільської області до попередніх розмірів від садиби шириною 3, 5 м, від пасовища шириною 7 метрів, довжиною 60 метрів.

Разом з тим судом встановлено, що як вбачається з показів свідка ОСОБА_9 та змісту Акту від 15.04.2016 року, при проведенні обстеження земельних ділянок, котрими користуються сторони спору, межі земельних ділянок було відновлено по зазначених промірах акту від 2009 року.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) первісно підлягали закріпленню межовими знаками встановленого зразка; межові знаки підлягали здачі за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Як зазначено вище, в разі потреби у відновленні меж земельної ділянки в натурі, до технічної документації включається, в тому числі, копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)

З цього приводу суд зауважує, що в підтвердження права користування спірною земельною ділянкою позивачем суд надано лише довідку сільської ради та витяг з погосподарської книги (без документального підтвердження правової підстави виникнення такого запису в погосподарській книзі та довідці сільської ради).

Відтак належними та допустимими доказами не доведено наявності у ОСОБА_1 юридичної підстави, що стверджує встановити його статус користувача чи власника земельної ділянки по вул. Набережній, 44 в с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області в розумінні приписів Земельного кодексу України наданими сторонами спору доказами суду не вдалося встановити наявності будь якого рішення власника земельної ділянки (органу місцевого самоврядування) про передачу ОСОБА_1 у власність чи в користування ділянки площею 0, 12 га для ведення особистого селянського господарства з наступним встановленням та відображенням схематично в державному акті, тощо, меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що надавало б позивачу ОСОБА_1 вимагати вирішення межового спору органом місцевого самоврядування в порядку ст. 158 ЗК України, та є необхідним при вирішенні питання відновлення меж земельної ділянки в натурі, згідно ст. 55 ЗУ «Про землеустрій».

Суд наголошує також на неможливості встановлення, на підставі наданих сторонами спору доказів, факту первісного закріплення меж земельних ділянок сторін спору в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, та здачі межових знаків за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. (ст. 55 ЗУ «Про землеустрій»).

Підсумовуючи викладене суд відзначає встановленим лише фактичне (за відсутності законної підстави) користування сторонам спору спірними земельними ділянками із визначеними позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 (поза передбаченою ЗУ «Про землеустрій» та Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом за № 376 Державного комітету України з земельних ресурсів від 10.08.2010 року, процедурою) на власний розсуд умовними межами цих земельних ділянок, що потенційно унеможливлює судовий захист в разі недотримання домовленості сторін, оскільки судовому захисту підлягає лише право, набуте в порядку, визначеному законом.

Водночас судом піддається критичній оцінці виготовлений ПП фірма Матек збірний кадастровий план земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4, оскільки як пояснив опитаний в судовому засіданні, в процесуальному статусі спеціаліста, керівник ПП фірма Матек, висновок про порушення меж земельних ділянок сторін спору було зроблено на підставі співставлення межових знаків, точки знаходження яких було «усно повідомлено ОСОБА_1П.».

А тому системний аналіз доказів дозволяє суду зробити висновок про безпідставність позову, котрий до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213, 215 218, 22 Цивільного Процесуального Кодексу України, ст. 16 Цивільного Кодексу України, ст. 125, 126, 152 Земельного Кодексу України , ст. 391 Цивільного Кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову про: усунення ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства в с. Шляхтинці по вул. Набережній 44 Тернопільського району Тернопільської області, зі сторони ОСОБА_4, про зобовязання Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області відновити «стару» межу вказаної земельної ділянки зі східної сторони шляхом переміщення металевих стовчиків та приведення їх у відповідність до «старої» межі, а саме змістити на 2 метри в сторону земельної ділянки ОСОБА_4, та приведення земельної ділянки ОСОБА_1 за адресою с. Шляхтинці вул. Набережна 44 Тернопільського району Тернопільської області до попередніх розмірів від садиби шириною 3, 5 м, від пасовища шириною 7 метрів, довжиною 60 метрів відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддяОСОБА_12