Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/521/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа Олевська міська рада Житомирської області про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2016 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою № 8 в будинку 36-б по вул. Інтернаціональній, в м. Олевську Житомирської області, стягнення моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. кожному з позивачів, а всього 30000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивачі в позовній заяві посилались на те, що відповідачка ОСОБА_1, незаконно, тривалий час не допускає їх його до жилого приміщення, в квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яку позивачам було виділено на підставі рішення виконкому Олевської міської ради Житомирської області за № 207 від 04.11.2014 року, чим перешкоджає в користуванні зазначеним житловим приміщенням. Так, 26.02.2016 року позивачам виданий ордер № 1248 на вселення в зазначену квартиру та відкриті окремі особові рахунки, на які постійно вносяться кошти за користування житлом та надання послуг. Позивачі неодноразово звертались до Олевської міської ради Житомирської області стосовно надання допомоги у вселенні до квартири. До цього часу, незважаючи на неодноразові зусилля позивачів , вселитися до виділеної квартири, вони не можуть, відповідачка перешкоджає позивачам вселитися до квартири та користуватися житлом. Отже, як зазначають позивачі, відповідачка незаконно позбавила їх права користування зазначеною квартирою, не допускаючи їх до цього житла, у звязку з чим останні і були змушені звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності .

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, що стверджується наявними матеріалами справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки ОСОБА_2 відносно позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Олевської міської ради Житомирської області ОСОБА_3 відносно задоволення позову не заперечує, вважає, що позов слід задоволити.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.11.2014 року виконавчий комітет Олевської міської ради Житомирської області прийняв рішення № 207, згідно якого вирішено: зберегти за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право на проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, в рівних долях; ОСОБА_5, ОСОБА_4 після реєстрації в АДРЕСА_3 заключити договір найму житла та надання комунальних послуг з Олевським орендним підприємством теплових мереж; сплату заборгованості за комунальні послуги , які зафіксовані за АДРЕСА_4 покласти на ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в рівних долях після реєстрації на даний житловій площі; Олевському орендному підприємству теплових мереж заключити з ОСОБА_5, ОСОБА_4, договори реструктуризації заборгованості за комунальні послуги; сімї ОСОБА_1 звільнити квартиру АДРЕСА_5 як незаконну зайняту, що стверджується копією рішення виконкому Олевської міської ради Житомирської області (а.с. 7), копіями паспортів позивачів (а.с. 5,6).

Відповідно до довідки ТОВ «Олевське орендне підприємство теплових мереж» по квартирі АДРЕСА_6, рахується заборгованість станом на 01.09.2016 року в сумі 23270,33 грн. (а.с.25).

Позивачам згідно рішення № 207 від 04.11.2014 року виконавчим комітетом Олевської міської ради Житомирської області був виданий ордер № 1248 від 26.02.2016 року на вселення в квартиру АДРЕСА_7 (а.с. 26).

Місце проживання позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 36, 37).

Відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області № 1240 від 06.12.2016 року квартира АДРЕСА_7 станом на 06.12.2016 року знаходиться на балансі Олевської міської ради, зазначена квартира не приватизована та відповідно до рішення виконкому міської ради від 04.11.2014 року № 207 ордер на вселення видано ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 38).

Відповідачці ОСОБА_1 призначено субсидію на опалювальний період з жовтня місяця 2016 року по грудень місяць 2016 року за адресою: : АДРЕСА_8, що стверджується повідомленням про надання субсидії (а.с. 40).

10.09.1981 року виконавчим комітетом Олевської селищної ради Житомирської області матері відповідачці ОСОБА_6, яка померла 9-10.11.2003 року, був виданий ордер № 103 на вселення в квартиру АДРЕСА_9, що стверджується копією ордеру (а.с. 41), копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, копією актового запису про шлюб, копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с. 42) .

Згідно листа Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області № 4312 від 25.06.2016 року відносно розгляду заяви позивача ОСОБА_4 йому повідомлено, що працівниками поліції проведені перевірочні дії з приводу того, що ОСОБА_1 не хоче виселятись з квартири АДРЕСА_10 та встановлено, що дані дії ОСОБА_1 відносяться до цивільно-правових відносин, які не мають ознак кримінального правопорушення, а також рекомендовано з приводу виселення з квартири ОСОБА_1 звернутись до Олевського районного суду (а.с. 8).

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 9 Житлового кодексу України, відповідно до якої громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи

громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням

грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення

для категорій громадян, визначених законом, або в будинках

житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з

порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських

організацій.

Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачка чинить перешкоди позивачам у праві проживання останніх за місцем їх реєстрації, що стверджується листом Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області № 4312 від 25.06.2016 року, а також відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачка в судовому засіданні не надала переконливих доказів на обґрунтування своїх заперечень відносно позовних вимог позивачів. Зокрема, ордер, який був виданий позивачам на вселення у квартиру АДРЕСА_7, відповідачкою не оскаржувався.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 до відповідачки ОСОБА_1 в частині усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року слідує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового

характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у

порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість

продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з

оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи, що позивачами не надано достатніх доказів заподіяння внаслідок дій відповідачки моральної шкоди, тому суд вважає, що стосовно задоволення позову у частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 15000,00 грн. на користь кожного з позивачів, а всього 30000, 00 грн., слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України слідує, якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення , звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 9, 64 ЖК України, ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 74-76, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа Олевська міська рада Житомирської області про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою, стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Усунути перешкоди шляхом зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкодиОСОБА_4, ОСОБА_5 у користуванні квартирою № 8, яка розташована в будинку № 36-Б по вул. Інтернаціональна в м. Олевську Житомирської області .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, проживаючої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., який перерахувати на р/р 0460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, УДК у Олевському районі, код класифікації доходів бюджету - 220300001, отримувач УДКСУ в Олевському районі, МФО - 811039.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В.Винар