Справа № 680/248/17
№2/680/161/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовною заявою до відповідача, в якій вказала, що 19 серпня 1996 року померла її мати ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном.

Одержати у нотаріуса свідоцтво про право власності за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату серії ХМ №0173490 не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, тому вимушена звернутися до суду.

Представник позивачки в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги збільшила та просила встановити факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одна особа.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради надав суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту.

Юридичний факт, а саме те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є однією і тією ж особою, а також те, що саме її прізвище імя та по-батькові зазначено у додатку до державного акту на право колективної власності на землю під №432 підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами:

- свідоцтвом про смерть серії І-БВ №071336 виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції 24 грудня 2007 року;

- свідоцтвом про народження заявника, де матірю зазначено ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 19 серпня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №071336 виданого повторно 24 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції, актовий запис №16.

Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ №242922 виданого 22 квітня 1953 року ОСОБА_6 Загс м.Кривий Ріг.

Зміна прізвища позивачки підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АН №321072 від 08 вересня 1973 року, згідно з яким позивачка та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 08 вересня 1973 року.

ОСОБА_2 селищної ради №71, 72 від 15 лютого 2017 року підтверджується, що ОСОБА_3, яка померла 19 серпня 1996 року до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері ОСОБА_3 фактично в управління та розпорядження спадковим майном вступила спадкоємець за законом дочка ОСОБА_1

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча, с.Косиківці Новоушицького району Хмельницької області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 серпня 1996 року в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу № 106-01-09 від 29 березня 2017 року та повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Хмельницької області №Г-73/0-50/6-17 від 13 березня 2017 року позивачці відмовлено у видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай).

За списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №0013, виданого КСП «ім.Ілліча», прізвище ОСОБА_4 прописано за №432.

Згідно з витягом з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Хмельницької області ОСОБА_3 є власником земельної частки (пай) згідно з сертифікатом серії ХМ № 0173490 в колишньому КСП «ім.Ілліча» с.Косиківці, площею 2,54 в умовних кадастрових га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Косиковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, вартість якої становить 58872,26 грн.

Відповідно до оголошення розміщеного в газеті «Наддністрянська правда» сертифікат на право на земельну часту (пай) серії ХМ № 0173490 площею 2,54 га виданий на імя ОСОБА_8 вважати недійсним.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачці на успадкування права на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3, оскільки спадкодавець була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права.

Крім того, відповідач позов визнав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивачка має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 174, 197, 208, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України, ст.ст.524,529, 549 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, ст.16, 1296 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є однією і тією ж особою, і саме її прізвище імя та по-батькові зазначено у додатку до державного акту на право колективної власності на землю під №432.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 2,54 умовних кадастрових гектарів на землях, які перебували в колективній власності КСП «ім.Ілліча» с.Косиківці Новоушицького району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 серпня 1996 року.

Стягнути з ОСОБА_2 селищної ради в користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9