Справа № 635/559/17
Провадження № 2/635/1168/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання - Грищука Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що земельна ділянка, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2, належала її сину ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11 липня 2009 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., зареєстрованого у реєстрі за №2147.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вище зазначеної земельної ділянки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_2, діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та вона, його мати - ОСОБА_1

Спадщину після смерті сина позивач прийняла, оскільки на час відкриття спадщини фактично мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_3. Крім того, у шестимісячний строк з дня смерті сина вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 надала нотаріусу заяву про відмову від частки у спадщині після смерті чоловіка на користь сина ОСОБА_3 Неповнолітні діти спадщину після смерті батька прийняли, на підставі ч.4 ст. 1268 ЦК України.

Разом з тим, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частину зазначеної земельної ділянки було відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця ОСОБА_5 на об'єкт нерухомості належним чином не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на 1/8 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області, площею 0,1000 га, що знаходиться в АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє за себе та від свого імені в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що під час шлюбу ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, посвідченого 11 липня 2009 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., зареєстрованого у реєстрі за №2147,придбав у ОСОБА_7, земельну ділянку, площею 0,10 га, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

За ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

З огляду на наведене, подружжя набуло право спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті, виходячи із рівності часток подружжя в спільній сумісній власності, відкрилася спадщина 1/2 частину вказаної земельної ділянки.

За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, права на спадкування як спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_5 отримали його дружина ОСОБА_2, діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_1

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За ч. 3, ч.4, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За інформацією П'ятої Харківської державної нотаріальної контори №1056/01-16 від 12 квітня 2017 року згідно алфавітних книг обліку спадкових справ і книг обліку та реєстрації спадкових справ П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, що за життя мешкав за адресою: АДРЕСА_3, була заведена спадкова справа №176/2015.

У матеріалах вищевказаної спадкової справи знаходяться: заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №395 від 25 березня 2015 року, про прийняття спадщини за законом, від матері спадкодавця - ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3; заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №394 від 25 березня 2015 року, про відмову від прийняття спадщини на користь малолітнього сина спадкодавця - ОСОБА_3 та про те, що майно, яке є предметом спадкування є особистою власністю спадкодавця, від дружини спадкодавця - ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Також в цій заяві вона повідомляє про те, що у спадкодавця є ще одна малолітня спадкоємиця за законом - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Абеленцевої Г.В. від 29 листопада 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її сина ОСОБА_5, 1976 року народження, який постійно мешкав в АДРЕСА_3 на земельну ділянку, площею 0,0994 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_2, в зв'язку з відсутністю права власності на цю земельну ділянку на день смерті спадкодавця. /а.с.16/

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ч.1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України.

Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на земельну ділянку.

За ч.1 ст. 125 ЗК України в редакції, що діяла на час укладання договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникало з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла на час укладання договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За ч.2 цієї ж статті право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її цільового призначення, посвідчувалось, зокрема, цивільно-правової угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеної в порядку, встановленому законом, у разі набуття права на земельну ділянку за такою угодою.

ОСОБА_5 придбав земельну ділянку за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, проте не здійснив державну реєстрацію право власності.

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, що діяло на час укладання договору купівлі-продажу, ОСОБА_5 за життя набув право власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 19 квітня 2016 року, площа земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, становить 0,0994 га.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є безумовним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, спадщину після смерті сина прийняла у встановленому законом порядку, іншого шляху захисту її прав та інтересів немає, суд знаходить позовні вимоги про визнання за нею права власності обґрунтованими та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину земельної ділянки, площею 0,0994 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - І.В. Березовська