Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/3553/16 Головуючий у 1 інстанції: Кулік В.В.
Провадження 22-ц/778/787/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради, виконуючого обовязки головного лікаря КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ОСОБА_4, третя особа департамент охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності

за апеляційною скаргою Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював. Зазначав, що з 1981 року працює в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР (далі диспансер), з серпня 2013 року обіймає посаду заступника головного лікаря з медичної частини. ОСОБА_5 виконуючого обовязки головного лікаря №4 від 23 червня 2016 року за результатами аудиту ефективності планування і виконання заходів Програми боротьби з онкологічними захворюваннями в Запорізькій області, проведеного Департаментом охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації, йому оголошено догану. Посилаючись на те, що сумлінно виконував свої посадові обовязки, ніяких порушень трудової дисципліни і вищевказаної Програми не допускав, а наказ про дисциплінарне стягнення не конкретний і являється результатом упередженого ставлення до нього адміністрації диспансеру, просив суд на підставі ст.ст.147,149,228,231 КЗпП України визнати його незаконним та скасувати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ №4 від 23червня 2016 року, яким виконуючий обовязки головного лікаря Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_4 наклав дисциплінарн6е стягнення у вигляді догани на ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що результати перевірки роботи диспансеру, проведеної департаментом охорони здоровя, не містять висновків про порушення ОСОБА_3 посадових обов'язків, а тому підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани у виконуючого обовязки головного лікаря медичного закладу не було. Крім того, на думку суду першої інстанції, при оголошені догани відповідачем порушений порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст.147 КЗпП, оскільки працівнику не запропоновано надати письмові пояснення, зміст наказу являється неконкретним, не містить чіткого викладення змісту проступку, не врахована попередня робота позивача.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому з ними не можна погодитися.

За змістом ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення встановлено ст.ст. 148, 149 КЗпП України.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч. ч. 1, 2 ст. 149 КЗпП України).

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді таких спорів судам необхідно з'ясувати, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

З огляду на матеріали справи встановленими фактами є такі обставини:

Відповідно до трудової книжки, виданої на імя ОСОБА_3, останній з 29 травня 1981 року був зарахований на посаду онколога диспансерного відділення Запорізького облонкодиспансеру, після чого працював на різних посадах зазначеної медичної установи та працює по теперішній час (т.1, а.с.9-11).

ОСОБА_5 №84-ППЗ від 31 липня 2013 року ОСОБА_3 призначено на посаду заступника головного лікаря з медичної частини(т.2, а.с.107).

Протягом 2015-2016 р.р. ОСОБА_3 неодноразово виконував обовязки головного лікаря диспансеру, в тому числі з 13.03.2015р по 29.03.2015р, 25.05.2015р. по 14.06.2015р, з 16.09.2015р по 16.11.2015р, з 04.03.2016р по 20.03.2016р, з 29.03.2016р.по23.05.2016р (том 2, а.с.102,111).

Відповідно до посадової інструкції заступник головного лікаря з медичної частини, яка затверджена 10.11.2013 року головним лікарем Диспансеру (далі Посадова інструкція), заступник головного лікаря з медичної частини зобовязаний виконувати чинне законодавство України про охорону здоровя та кодекс законів про працю, нормативно-правові акти, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоровя, правила внутрішнього трудового розпорядку (2.1); здійснювати безпосереднє керівництво діяльністю підпорядкованих завідувачів відділеннями (2.2.); здійснювати постійний контроль за якістю обстеження, лікування та догляду за хворими шляхом: планового контролю за станом роботи підрозділів; постійного аналізу якісних показників діяльності лікувально-диагностичн6их структурних підрозділів; оцінки ефективності лікувально-профілактичних заходів; проведення обходів лікувально-діагностичних підрозділів закладу: контролю вірності та своєчасності виконання лікарських призначень, методів лікування: контролю якості ведення медичної документації (2.3.); безпосередньо організовувати роботу та керувати діяльністю комісій: по призначенню наркотиків та прекурсорів та списанню порожніх ампул, контролю якості лікувально-діагностичного процесу (2.6); аналізувати показники роботи лікувально-діагностичних структурних підрозділів; вживати, в межах своїх компетенції, заходи щодо її оптимізації, вносити пропозиції головному лікарю для прийняття рішень на його рівні (2.7); контролювати якість ведення медичної документації, перевіряти достовірність статистичних даних про роботу лікарів та структурних підрозділів (2.10.); забезпечувати надання, згідно з виділеними бюджетними асигнуваннями, спеціалізованої амбулаторно-поліклінічної та стаціонарної медичної допомоги хворим на онкопатологію (2.11); впроваджувати та удосконалювати систему контролю якості лікувально-діагностичної та профілактичної роботи (2.15); визначати необхідність в лікарських засобах та контролювати їх використання (2.20); забезпечити раціональність використання кадрового та технічного потенціалу закладу (2.27).

Відповідно до пункту 4 Посадової інструкції, заступник головного лікаря з методичної роботи несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за виконання своїх обовязків та лікувально-діагностичну і протиепідемічну роботу в диспансері. Критеріями оцінки діяльності є якісне та ефективне надання медичної допомоги хворим, профілактична та реабілітаційна робота та показники діяльності закладу в порівнянні з нормативними, середньо міськими, середньо обласними та середніми по країні.

Згідно із пункту 5 Посадової інструкції, заступник головного лікаря повинен знати: чинне законодавство про охорону здоровя та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоровя, основи права в медицині, права та відповідальність заступника головного лікаря з медичної роботи, директивні документи, що визначають завдання та функції лікувально-профілактичних закладів, показники роботи структурних підрозділів закладу, порядок ведення облікової та звітної документації, обробки медичної статистичної інформації, потребу в медичний техніці, обладнанні, медикаментах, методи проведення аналізу роботи підпорядкованих підрозділів та складання статистичних звітів, методи вивчення показників роботи та проведення експертних оцінок діяльності лікарів та структурних підрозділів.

Із зазначеною посадовою інструкцією позивач ОСОБА_3 ознайомився 01 серпня 2013 року, що підтверджується його підписом і не оспорювалося у суді (т1, а.с.12-13).

Наказами головного лікаря Диспансеру від 02 січня 2014 року, 05 січня 2015 року і 04 січня 2016 року №1 «Про удосконалення діяльності апарату управління» визначено склад комісії, яка веде контроль за доцільністю призначень та розподілу матеріальних цінностей отриманих шляхом централізованого постачання. Головою комісії призначено заступника лікаря з медичної частини ОСОБА_3, на якого функціональними обовязками покладено: забезпечення визначення необхідності в лікарських засобах та контролю за їх використанням, організацію роботи та керування діяльністю комісій, в т.ч. комісією з раціонального використання медикаментів, організацію заходів і контроль за станом виконання національних, регіональних програм з охорони здоровя (т.1, а.с.76 зворот, 194).

У відповідності до частини 3 статті 26, статті 22 Бюджетного Кодексу України, згідно плану роботи групи внутрішнього аудиту в закладах охорони здоровя, підпорядкованими Департаменту охорони здоровя Запорізької облдержадміністрації на І півріччя 2016 року на підставі наказу КУ «Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально технічного забезпечення закладів і установ охорони здоровя» ЗОР від 21.01.2016 року №03к/тм в Диспансері проведено аудит щодо оцінки ефективності планування і виконання заходів Програми боротьби з онкологічними захворюваннями в Запорізькій області на період до 2016 року» за період з 01.01.2014 року по 01.01.2016 року.

За результатами аудиту ефективності складено звіт (т.1, а.с.79-107), з яким в.о. головного лікаря диспансеру ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис.

Відповідно до висновків зазначеного звіту основними завданнями оцінки ефективності та результативності бюджетної програми є: визначення рівня досягнення мети та виконання задінь програми при використанні відповідного обсягу бюджетних коштів, та можливого досягнення при цьому кращих результатів.

Так, при проведені аналізу виконання результативних показників за напрямами використання бюджетних коштів на підставі порівняння фактичних результативних показників за звітний період із показниками, затвердженими паспортом бюджетної програми зясовано, що Диспансером не проводився поглиблений аналіз щодо визначення результативних показників, пояснень до розбіжностей планових і фактичних результативних показників та не визначалися причини розбіжностей між ними за кожним показником окремо, тому можливості досягнення кращих результатів при використанні коштів Диспансером, не досягнуто.

На основі аналізу результативних показників у ході виконання паспорту бюджетної Програми аудиторським дослідженням виявлені недоліки та упущення організаційного, нормативно-правового та фінансового характеру, які виникли через неналежне управління бюджетними коштами розпорядником бюджетних коштів.

Зокрема, відсутність прийняття керівником Диспансеру (який є відповідальним виконавцем бюджетної програми) відповідних управлінських рішень, спрямованих на підвищення ефективності використання бюджетних коштів, виділених на 2015 рік, а саме: чіткого закріплення відповідальних осіб за виконання Програми та підготовки звітів, що складаються на результативних показниках, не дозволило Диспансеру досягти запланованих цілей та максимального результату, які повинні були забезпечити якісне надання медичних послуг, гарантованих державою, при залученні мінімального обсягу 6юджетих коштів.

Згідно наказів головного лікаря Диспансеру від 02.01.2014 та від 05.01.2015 №1 «Про удосконалення діяльності апарату управління» визначено склад комісії яка веде контроль за доцільністю призначень та розподілу матеріальних цінностей отриманих шляхом централізованого постачання. Головою комісії призначено заступника лікаря з медичної частини ОСОБА_3 на якого функціональними обовязками покладено: забезпечення визначення необхідності в лікарських засобах та контролю за їх використанням, організацію роботи та керування діяльністю комісій, в т.ч. комісією з раціонального використання медикаментів, організацію заходів і контроль за станом виконання національних, регіональних програм з охорони здоровя, який включений до персонального складу головних позаштатних спеціалістів ДОЗ ОДА за спеціальністю Онкологія (наказ ДОЗ ОДА від 12.06.2015 року №621), згідно до Положення про головного позаштатного спеціаліста Департаменту охорони здоровя ЗОДА, несе … відповідальність за достовірність, якість підготовки та терміни подачі інформації, за рівень організації та якість проведення заходів, спрямованих на покращення надання медичної допомоги населенню області.

Проте, документів, що підтверджують комісійний розподіл препаратів, отриманих за рахунок коштів, виділених на Програму та шляхом централізованого постачання до перевірки не надано, що може свідчити про відсутність обєктивного розподілу таких препаратів за реєстрами хворих, чим порушено вимоги п.п.3.2.1 наказу ДОЗ ОДА від 09.04.2013 року №286 в частині забезпечення комісійного розподілу матеріальних цінностей, отриманих за бюджетними програмами та заходами відповідно до заявок Департаменту охорони здоровя облдержадміністрації, реєстру хворих за профілями та з урахуванням наявних залишків матеріальних цінностей.

При тому, що наказом Департаменту охорони здоровя ОДА від 09.04.2013 року №286 «Про організацію контролю за цільовим та раціональним використанням матеріальних цінностей, отриманих централізовано за бюджетними програмами та заходами» зобовязано керівників закладів охорони здоровя визначити голів комісій, які повинні забезпечувати комісійний розподіл.

Таким чином, ОСОБА_3 як головою комісії КУ «ЗОКОД» ЗОР з розподілу матеріальних цінностей порушено вимоги п.п. 3.2.1. наказу ДОЗ ОДА від 09.04.2013 року №286 в частині забезпечення комісійного розподілу медикаментів, при тому, що при проведенні позапланової перевірки Департаментом охорони здоровя Запорізької ОДА у 2014 році, керівництву Диспансеру було вказано на недоліки в порядку організації розподілу медикаментів та надані рекомендації щодо впорядкування розподілу препаратів, отриманих шляхом централізованого постачання з державного бюджету. Однак зазначені рекомендації так i залишились невтіленими в практику та робота з цього приводу у Диспансері практично не здійснена, або проводиться вкрай повільно, як то показало проведення тендеру на закупівлю хіміотерапевтичних препаратів, які були потрібні у 2015 році.

Також аудитом доведено, що Диспансер був спроможний покращити якість надання медичних послуг, однак, такою можливістю не скористався. Так, через недостатню кваліфікацію тендерного комітету, головою якого є заступник головного лікаря з медичної частини ОСОБА_3, було створено низку проблем, що ускладнювали та унеможливлювали проведення тендерних закупівель, зокрема з семи проведених процедур закупівель протягом 2015 року три були зірвані з вини Диспансеру.

Оцінка рівня планування та використання коштів виділених на виконання заходів Програми боротьби з онкологічними захворюваннями в Запорізькій області на період до 2016 року, показала ознаки неефективності управління коштами, виділених з обласного бюджету на 2015 рік.

Як виявилося в ході дослідження Програми, питання, що стосуються організації підготовки, забезпечення формування потреби у лікарських засобах та тендерних закупівель за кошти, виділені з обласного бюджету на виконання Програми, ОСОБА_6, який є головним позаштатним онкологом і головою тендерного комітету, досконало не вивчено та не опрацьовано в законодавчому полі, що призвело до довготривалих тендерних процедур та запізнього укладання договорів закупівлі хіміопрепаратів. В наслідок чого, на відкриті у березні бюджетні асигнування (згідно плану асигнувань на 2015 рік), через затягування проведення тендерних закупівель лікарських засобів у 2015 році, кошти освоєні тільки наприкінці грудня 2015 року на загальну суму 1186,82 тис.грн., а фактичне використання хіміопрепаратів склало лише на 84,36 тис.грн., або 7% від закуплених, що не дало змоги своєчасно охопити лікуванням хворих. Лікарські засоби закуплені за кошти, які були передбачені для лікування онкологічних хворих у 2015 році, фактично використовуються у 2016 році.

Отже, не виважені дії тендерного комітету, які негативно позначилися на своєчасність та якість надання медичних послуг онкохворим, призвели до несвоєчасного та неефективного використання бюджетних коштів, не забезпечивши хворих хіміотерапією, що недопустимо було в умовах високої інфляції, фінансової та економічної нестабільності.

Розподіл лікарських засобів, закуплених за кошти місцевого бюджету, виділені на заходи Програми та за рахунок централізованих поставок для комісійного призначення лікування хворих відповідно до наказу МОЗ України від 17.09.2007 року №554, але при цьому, визначення необхідності в лікарських засобах та аналізу забезпеченості хіміопрепаратами до їх потреби в розрізі відділень Диспансером не проводяться, однак відповідно до п.2.20 посадової інструкції цей обовязок покладено на заступника головного лікаря з медичної частини.

Згідно даних статистичної звітності з 371 курсу хіміотерапії, які отримували їх амбулаторно, за бюджетні кошти припадає тільки 12 (3,2%), з цього можна зробити висновок, що решта хворих амбулаторно отримує хіміотерапію за власні кошти.

Враховуючи показники паспорту бюджетної програми на 2015 рік придбання хіміотерапевтичних препаратів розрахунково визначилися таким чином, що вартість лікування хіміотерапією одного хворого на рік складає 1667 грн., на проведення 720 курсів хіміотерапії онкохворим, а на обліку згідно реєстру вперше виявлених хворих перебуває 6613 осіб. Фактично, через зриви тендерних закупівель та, як наслідок, до запізнього укладання договорів на закупівлю хіміопрепаратів (які спричинені з вини відповідального за їх проведення ОСОБА_3В.), всього проведено 215 введень хіміопрепаратів, що від запланованих за звітний бюджетний період (2015 рік) складає до 30 %, вартість яких склала 392 грн.

Це дозволило покращити життя тільки 215 пацієнтам та додатково спричинило незадовільне надання лікування онкохворим хіміотерапією, що погіршує якість надання медичних послуг та не сприяє покращенню їхньому стану та позбавило їх можливості отримати своєчасну хіміотерапію в 2015 році. Тому про якісне надання медичних послуг не може йти мова.

Таким чином, Диспансером допущено неефективне управління коштами обласного бюджету, виділених на заходи Програми.

У звязку з високовартісним лікуванням і неможливістю забезпечення ним усіх хворих, які його потребують відбір на лікування державним коштом згідно наказу МОЗ України від 01.10.2013 року №845 «Про систему онкологічної допомоги населенню України» повинен проводиться відповідними комісіями, які у Диспансері не створені, оскільки до перевірки не надано внутрішнього розпорядчого документу.

Така ситуація, безумовно веде до погіршення стану виконання основних завдань Диспансеру, а саме розвитку та підвищення якості онкологічної допомоги населенню області.

Це формує відповідне ставлення керівництва установи та головного позаштатного онколога до своїх обовязків, які не забезпечили належні та якісні медичні послуги.

З висновками звіту в.о. головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис 28.04.2016 р (т.1, а.с.14-16).

Розпорядженням Запорізької міської ради від 23 травня 2016 року №161-к ОСОБА_4 призначений на посаду виконуючого обовязків головного лікаря КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР.

ОСОБА_5о. головного лікаря ОСОБА_4 від 23 червня 2016 року №4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого за численні порушення вчинені ОСОБА_3 в галузі організації підготовки, забезпечення формування потреби у лікарських засобах та тендерних закупівель за кошти, виділені з обласного бюджету на виконання Програми боротьби з онкологічними захворюваннями в Запорізькій області на період 2016 року, останнього у відповідності до ст.147 КЗпП України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у виді догани. Із зазначеним наказом ОСОБА_3 ознайомився та не погодився, про що свідчить його пояснення та підпис. (т.1, а.с.8).

На думку судової колегії, винна протиправна бездіяльність заступника головного лікаря ОСОБА_3, який перебував на посаді в.о. головного лікаря Диспансеру та виконував функціональні обовязки головного позаштатного онколога та голови тендерного комітету, який є відповідальним виконавцем бюджетної програми, полягала у затягуванні проведення тендерних закупівель у 2015 році, неефективному управлінні коштами обласного бюджету, виділеними на заходи Програми боротьби з онкологічними захворюваннями в Запорізькій області в 2015 році, а також в нездійсненні заходів для визначення необхідності в лікарських засобах та аналізу забезпеченості хіміопрепаратами до їх потреби, не створення комісії для відбору на лікування державними коштами та забезпечення комісійного розподілу медикаментів. Аудиторською перевіркою фактично встановлено невиконання ОСОБА_3 своїх трудових обовязків, визначених посадовою інструкцією заступника головного лікаря з медичної частини (п.2.20), п.3.2.1 наказу ДОЗ ОДА від 09.04.2013 року № 286 «Про організацію контролю за цільовим та раціональним використанням матеріальних цінностей, отриманих централізовано за бюджетними програмами та заходами» та наказу МОЗ України від 01.10.23013 року №845 «Про систему онкологічної допомоги населенню України».

Таким чином, у діях ОСОБА_3 є склад дисциплінарного проступку.

Між тим, при оголошені ОСОБА_3 догани адміністрацією не дотримані вимоги ст.ст. 147-1, 149 КЗпП України щодо строків і порядку застосування дисциплінарного стягнення.

Як випливає з матеріалів справи, у відповідності до ст.149 КЗпП України, ОСОБА_3 пропонувалось надати письмові пояснення по суті порушення, однак від надання таких пояснень працівник відмовився, що підтверджено актом від 23.06.2016 року (т.1,а.с.140).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наказ від 23 червня 2016 року №4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 має неконкретний характер, оскільки в наказі не зазначена суть дисциплінарного порушення, що є обовязковою умовою при притягненні працівника до дисциплінарної відповідальності.

Однак, неналежне оформлення рішення про застосування дисциплінарного стягнення не є підставою для звільнення працівника від дисциплінарної відповідальності.

Щодо наявності у позивача ОСОБА_3 нагород та почесних грамот, то зазначена обставина не спростовує вищенаведених висновків суду про його винуватість у невиконанні посадових обовязків та вчинення дисциплінарного проступку.

З 2013 року по час оголошення догани позивач виконував обовязки заступника головного лікаря, періодично виконував обовязки головного лікаря, одночасно був позаштатно головним онкологом області, в функціональні обовязки якого входить також визначення необхідності в лікарських засобах та аналіз хіміопрепаратів до їх потреби в розрізі відділень диспансеру.

Вимоги посадової інструкції (п.2.20 т.1, а.с.141) в цій частині ним не виконувалися, що виявлено проведеним аудитом в КУ ЗОКОД про оцінку ефективності планування і виконання заходів Програми боротьби з онкозахворюваням на період по 01. 01.2016 року ( т.1, а.с.15, зворот).

Тому висновки суду першої інстанції про безпідставне застосування до працівника дисциплінарної відповідальності у звязку із відсутністю складу дисциплінарного правопорушення не відповідають вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місця з дня його виявлення.

Як випливає з матеріалів справи проступок виявлено в наслідок аудиту, проведеного з 25 січня по 21 березня 2016 року.

Звіт аудиту надійшов до Диспансеру 28 квітня 2016 року, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції №311/02-10, отже дисциплінарне правопорушення було виявлено 28 квітня 2016 року.

На момент виявлення проступку заступник головного лікаря ОСОБА_3 за розпорядженням голови Запорізької обласної ради від 29.03.2016 року № 49-св виконував обовязки головного лікаря Диспансеру, а тому з урахуванням положень ст.147-1 КЗпП України дисциплінарне стягнення мало бути застосовано органом, якому надано право прийняття його на роботу. Проте Запорізька міська рада заходи дисциплінарного примусу до ОСОБА_7 як до виконуючого обовязки головного лікаря не застосовувала.

Притягнення 23 червня 2016 року ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за проступок, виявлений 28 квітня 2016 року, після призначення 23 травня 2016 року на посаду в.о. головного лікаря КУ ЗОКОД ЗОР ОСОБА_4, не ґрунтується на законі, оскільки відбулося з пропуском строку, встановленого ст.148 КЗпП України.

Таким чином, ОСОБА_3 притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок поза межами строку, встановленого законом (ст.148 КЗпП), а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем вимог трудового законодавства і скасував оскаржуваний наказ.

Відповідно до розяснень, викладених у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення, і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню, розподілу судових витрат тощо. Якщо помилки у такому рішенні стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення, тому апеляційний суд не повинен усувати такі помилки ухвалою із зазначенням про залишення рішення без змін з його уточненням чи доповненням.

За викладених обставин оскаржуване рішення на підставі ст.309 ЦПК України підлягає зміні в частині правового обґрунтування причин задоволення позову, оскільки висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для оголошення ОСОБА_3 догани не відповідають фактичним обставинам справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції також допустився помилки в частині визначення розміру судового збору, що на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України підлягав стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст..4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI, в редакції яка діяла на момент предявлення позову, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року (1378 грн.), розмір судового збору повинен становити 551,20 гривень, таким чином суд першої інстанції стягнув з відповідача судовий збір у більшому розмірі (580 гривень), ніж встановлено законом.

Витрати на правову допомогу в сумі 2 750 грн. підтверджені матеріалами справи та обгрунтовано відшкодовані за рахунок відповідача.

Таким чином, судове рішення і в частині розподілу судового збору підлягає зміні, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень. Зайво сплачені кошти можуть бути повернуті позивачем у порядку, передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.307,309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2016 року по цій справі змінити в частині правового обґрунтування причин задоволення позову та розподілу судового збору.

Стягнути з КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кочеткова І.В.

Судді: Кримська О.М.

ОСОБА_2