Справа № 589/3920/16-ц
Провадження № 2/589/116/17
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сінгур В.О., секретар Мусіхіна І.В.розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» про стягнення заборгованості з заробітної плати, позов обгрунтовує тим, що з 30.11.2015 року вона працювала на посаді лікаря ветеринарної медицини та 30.06.2016 року була звільнена згідно наказу № 89-к оскільки відповідач грубо порушував вимоги ст. 115 КЗпП України. Просить стягнути з відповідача 8 597,74 грн., нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та 5 тисяч моральної шкоди всього 13 597,74 грн.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ТОВ «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» в судове засідання свого представника не направило, хоча про час та місце розгляд справи було повідомлене належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.
Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» звільнений наказом № 89-к від 30.06.2016 р. р. за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 6).
Згідно Довідки про доходи заробітна плата за місяць становила 2500 - 3597грн.
Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.
Згідно зі ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав.
Судом встановлено, що в день звільнення позивача відповідач «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» не виплатило ОСОБА_1 належних їй сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України тому відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток тобто з квітня по червень 2016 року включно.
З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 224 ЦПК України, ст.ст. 116,117 КЗпП України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат відповідача 8 597,74 грн., нарахованої але не виплаченої заробітної плати та 5 тисяч моральної шкоди всього 13 597,74 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення присудженої виплати заробітної плати за один місяці
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський м»ясокомбінат» на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання даної копії рішення.

Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Повний текст виготовленол 10.05.2017 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур