САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2340/16-ц
Провадження №2/726/116/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.04.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів у порядку регресу до ОСОБА_1

В позовній заяві посилаються, на те, що 23.08.1975 року на перехресті вулиць Руська та Шевченка в м. Чернівці сталась дорожньо транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження та внаслідок чого визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання (ампутована ліва нога). Вказують, що дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_1, що на той час був водієм автомобіля ГАЗ - 69, який належав підсобному господарству тресту громадського харчування та рішенням Чернівецького облвиконкому від 27.10.1988 року підсобне господарство було передано виробничому об'єднанню «Чернівцілегмаш». Зазначають, що ОСОБА_2 у серпні 2011 року звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ДП «Чернівцілегмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП, відшкодування додаткових витрат, пов'язаних з відновленням здоров'я у вигляді забезпечення спец автомобілем та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково, стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» на користь ОСОБА_2 заробіток (дохід), втрачений внаслідок втрати працездатності за період з серпня 2011 року по даний час в розмірі 4410,15 грн. Вказують, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 23.11.2012 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано, винесено у цій частині нове рішення, стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» на користь ОСОБА_2 53970,00 грн. коштів для придбання спец автомобіля, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.03.2013 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 23.11.2012 року в частині стягнення коштів на придбання спец автомобіля скасовано, в цій частині справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час нового розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15.05.2013 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишено без змін. Вказане рішення суду було виконано ДП «Чернівцілегмаш» та перераховано на поточний рахунок потерпілого - ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4410, 15 грн. Зазначають, що всі ці обставини були предметом розгляду цивільної справи № 726/88/14-ц, що знаходилася у провадженні Садгірського районного суду міста Чернівці за позовом ДП «Чернівцілегмаш» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 4410,15 грн. у порядку регресу, рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 26.10.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Чернівцілегмаш» у порядку регресу грошову суму 4410,15 грн. - сума відшкодування втраченого заробітку ОСОБА_2 за період часу з серпня 2011 року по березень 2012 року. Вказують, що у вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці із позовом про стягнення з ДП «Чернівцілегмаш» втраченого заробітку за період з квітня 2012 року по серпень 2013 року включно у розмірі 10514,70 грн. та рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23.10.2013 року у справі № 725/5168/13-ц позов задоволено та стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» втрачений заробіток за період з квітня 2012 року по серпень 2013 року у розмірі 10514,70 грн. На виконання вказаного судового рішення, що набуло законної сили, було видано виконавчий документ, що підлягав примусовому виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Судове рішення було виконано ДП «Чернівцілегмаш» у повному обсязі. Зазначають, що вказана сума підлягає стягненню у порядку регресу із заподіювача шкоди - ОСОБА_1, оскільки відшкодування втраченого заробітку особі, якій була завдана шкода, є триваючими правовідносинами у подальшому відшкодування здійснювалося позивачем у справі щомісячно добровільно шляхом здійснення виплат з каси підприємства. На час подання позову загальна сума відшкодування втраченого заробітку за період з квітня 2012 року по вересень 2016 року включно складає 36525, 85 грн.

На основі зазначеного, просять, стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» грошову суму у розмірі 36525,85 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

За змістом частини першої статті 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середньомісячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві, зокрема п. 3 ст. 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Отже, для притягнення працівника до повної матеріальної відповідальності на підставі п. 3 ст. 134 КЗпП України в його діях на момент заподіяння шкоди повинні бути ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Судом встановлено, що згідно вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.1976 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження та визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника підсобного господарства тресту громадського харчування, водія автобуса ГАЗ-69 ОСОБА_1, під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Судом встановлено, що на підставі рішення Чернівецького облвиконкому від 27.10.1988 року підсобне господарство тресту громадського харчування було передано виробничому об'єднанню «Чернівцілегмаш».

Судом встановлено, що у 2011 році ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ДП «Чернівцілегмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012 року стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» на користь ОСОБА_2 втрачений заробіток, за період з серпня 2011 року по березень 2012 року, в сумі 4410,15 грн.

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.10.2013 року позов ОСОБА_2 до ДП «Чернівцілегмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо транспортної пригоди у вигляді стягнення втраченого заробітку задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_2 з ДП «Чернівцілегмаш» втрачений заробіток за період з квітня 2012 року по серпень 2013 року включно у розмірі 10514,70 грн.

Судом встановлено, що на виконання вказаного судового рішення, що набуло законної сили, було видано виконавчий документ та з ДП «Чернівцілегмаш» на користь ОСОБА_2 було здійснено відшкодування втраченого заробітку за період з квітня 2012 року по серпень 2013 року у розмірі 10514,70 грн., що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку позивача.

Таким чином, суд вважає, що шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, і тому до спірних правовідносин слід застосувати положення п.3 ст. 134 КЗпП України.

Відповідно до вимог пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 132, 134 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» () грошову суму у розмірі 36525, 85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» () судовий збір в сумі - 1378,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_3