Дата документу 11.08.2017 Справа № 554/6054/17
Провадження № 2/554/3041/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздову Д.А. розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Керамік» в особі Арбітражного керуючого - ліквідатора ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, де прохають визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме: на 1/3 частки за кожним, оскільки іншим шляхом вони не мають змоги реалізувати своє законне право та набути у власність квартиру, в якій зареєстровані та постійно проживають.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 працював у Приватному акціонерному підприємстві «Керамік» та з метою поліпшення житлових умов, у 1985 році вказаним підприємством йому в користування надана квартира на підставі Ордеру на жиле приміщення на право заняття жилого приміщення у квартирі жилою площею 74,2 кв., розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Наразі разом з ОСОБА_1 у квартирі за вказаною адресою зареєстровані та проживають його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3

Позивачі вказують на те, що постановою Господарського суду Полтавської області від 12.09.2013 року ПАТ «Керамік» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, а вимогами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено створення приватизаційного органу в разі банкрутства підприємства - балансоутримувача та не передбачено передачі житла на користь фізичних осіб, у зв'язку з чим, позивачі не мають можливості набути у власність належну їм на праві користування квартиру, тому звернулися з даним позовом, який прохають задовольнити в повному обсязі.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, звернувшись з письмовим клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити. .

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувшись з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Приватному акціонерному товаристві «Керамік» та з метою поліпшення житлових умов, у 1985 році йому був виданий Ордер на жиле приміщення на право заняття жилого приміщення у квартирі жилою площею 74,2 кв., розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.13 ).

Наразі у квартирі за вказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією довідки ПАТ «Керамік» про склад сім'ї № 8 від 29.06.2016 року (а.с.14 ).

Встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на балансі Приватного акціонерного товариства «Керамік», яке 12.09.2013 року на підставі постанови Господарського суду Полтавської області у справі № 18/2499/12 визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура, у зв'язку з чим, призначено ліквідатором вказаного товариства арбітражного керуючого ОСОБА_4 з наданням повноважень відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов'язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об'єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

У зв'язку з тим, що наразі єдина квартира АДРЕСА_1 залишилась позивачем ОСОБА_1 та його родиною не приватизована, що унеможливлює передачу в комунальну власність будинку за вказаною адресою ліквідатором ОСОБА_4 на виконання вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

А та обставина, що будинок АДРЕСА_1 не знаходиться в комунальній власності, унеможливлює приватизацію квартири НОМЕР_4 згідно з вимогами Цивільного Кодексу України та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Так, згідно з вимогами ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду зді

йснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управління яких знаходиться державний житловий фонд.

Судом встановлено, що Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради є органом приватизації житла, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади міста та знаходиться на балансі комунального підприємства «ЖЕО №2» Полтавської міської ради. Проте, інформація щодо передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 до комунальної власності міста та на баланс Комунального підприємства «ЖЕО №2» Полтавської міської ради в управлінні відсутня, що підтверджується листом за вих. № Щ 01-05/01.1-12/378 від 21.06.2017 року (а.с.26).

Натомість, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Вказане положення Закону кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові № 6-60цс12 від 11.07.2012 року, а саме: «…У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

У разі вселення особи до жилого приміщення за договором піднайму, вона не набуває самостійного права користування цим приміщенням, якщо не буде встановлено, що ця особа вселилася як член сім'ї наймача.

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання…».

Отже, враховуючи, що разом позивачем ОСОБА_1, зареєстровані та постійно проживають його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, які нарівні з ним користуються квартирою НОМЕР_4 по АДРЕСА_1, тому мають рівні з ним права користування даним жилим приміщенням на умовах найму.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Беручи до уваги те, що у квартирі АДРЕСА_1, починаючи з 1985 року, зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2, а з 1999 року його син ОСОБА_3, тому вони на законних підставах мають право визнати за собою право власності на вказану квартиру - на 1/3 частку за кожним.

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 133 від 14.06.2016 року «Про надання дозволу на реєстрацію перепланування та переобладнання приватного житла та господарчих споруд» дозволено ОСОБА_1, як користувачу квартири НОМЕР_4 в житловому будинку по АДРЕСА_1, зареєструвати як об'єкт нерухомості квартиру НОМЕР_4 в житловому будинку по АДРЕСА_1 в складі приміщень: кімната (3) площею 16,6 кв.м., кімната (5) площею 18,0 кв.м., кухня (2) площею 12,1 кв.м., вбиральня (7) площею 0,8 кв.м., ванна (6) площею 4,3 кв.м., тамбур (1) площею 2,4 кв.м., сіни (1) площею 10,1 кв.м., передпокій (4) площею 9,9 кв.м., сарай площею 23,1 кв.м., сарай площею 16,1 кв.м.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 станом на 02.06.2016 року надана наступна технічна характеристика квартири:

1.Квартира посімейного заселення, розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 34,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 16,6 кв.м., 2-а кімната (5) площею 18,0 кв.м., кухні (2) площею 12,1 кв.м., вбиральні (7) площею 0,8 кв.м., ванної (6) площею 4,3 кв.м., тамбура (1) площею 2,4 кв.м., сіней (1) площею 10,1 кв.м., передпокою (4) площею 9,9 кв.м.

2.Загальна площа квартири 74,2 кв.м.

3.Висота приміщень 2,55 м.

Примітка: до складу квартири закріплені сарай площею 16,1 кв. м., сарай площею 23,1 кв.м., та гараж загальною площею 79,6 кв. м. (а.с.29-32).

Також згідно з технічним паспортом на гараж літер «А-1», АДРЕСА_1 станом на 02.06.2016 року загальна площа гаража складає 79,6 кв. м.

Крім цього, на підставі звіту Приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 25.11.2016 року про незалежну оцінку майна, а саме: житлового приміщення (двокімнатної квартири) за адресою: АДРЕСА_1, визначена наступна вартість квартири за вказаною адресою - 172 200,00 гривень ( а.с.33-49).

А на підставі звіту Приватного підприємства «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 25.11.2016 року про незалежну оцінку майна, а саме: нежитлового приміщення (гараж) за адресою: АДРЕСА_1, визначена наступна вартість гаража за вказаною адресою - 98 300,00 гривень ( а.с.50-65).

Отже, загальна вартість нерухомого майна - квартири, в тому числі двох сараїв та гаража, складає 172 200,00 грн. + 98 300,00 грн. = 270 500,00 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виходячи з вимог чинного законодавства та наданих позивачами доказів, підлягає визнанню за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1, на 1/3 частку за кожним, що необхідно для реалізації їхнього законного права на набуття у власність квартири, в якій вони зареєстровані та постійно проживають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує прохання позивачів та вирішує покласти судові витрати на позивачів.

Керуючись ст. ст. 16, 345, 355, 356, 357 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 38, 42, 44, 57, 58, 59, 61, 64, 109, 118, 119, 120 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2 кімнат житловою площею 34,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 16,6 кв.м., 2-а кімната (5) площею 18,0 кв.м., кухні (2) площею 12,1 кв.м., вбиральні (7) площею 0,8 кв.м., ванної (6) площею 4,3 кв.м., тамбура (1) площею 2,4 кв.м., сіней (1) площею 10,1 кв.м., передпокою (4) площею 9,9 кв.м., та сараю площею 23,1 кв.м., сараю площею 16,1 кв.м., гаража площею 79,6 кв. м., загальною вартістю 270 500,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2 кімнат житловою площею 34,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 16,6 кв.м., 2-а кімната (5) площею 18,0 кв.м., кухні (2) площею 12,1 кв.м., вбиральні (7) площею 0,8 кв.м., ванної (6) площею 4,3 кв.м., тамбура (1) площею 2,4 кв.м., сіней (1) площею 10,1 кв.м., передпокою (4) площею 9,9 кв.м., та сараю площею 23,1 кв.м., сараю площею 16,1 кв.м., гаража площею 79,6 кв. м., загальною вартістю 270 500,00 грн.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3), право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2 кімнат житловою площею 34,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (3) площею 16,6 кв.м., 2-а кімната (5) площею 18,0 кв.м., кухні (2) площею 12,1 кв.м., вбиральні (7) площею 0,8 кв.м., ванної (6) площею 4,3 кв.м., тамбура (1) площею 2,4 кв.м., сіней (1) площею 10,1 кв.м., передпокою (4) площею 9,9 кв.м., та сараю площею 23,1 кв.м., сараю площею 16,1 кв.м., гаража площею 79,6 кв. м., загальною вартістю 270 500,00 грн.

Судові витрати у справі покласти на позивачів.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська