Номер провадження: 22-ц/785/1068/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеса від 31.10.2016року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

в липні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеса до відповідача ОСОБА_2 з позовом про стягнення суми боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.04.2013 року відповідач взяв у нього в борг 100000,00 доларів США, що в еквіваленті станом на 21.09.2015 року складало 2163939,10 грн., борг зобов'язався повернути до 12.05.2014 року.

12 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_2 додатково взяв у нього в борг додатково 50000,00 доларів США, що в еквіваленті станом на 21.09.2015 року складало 1080969,55 грн., борг зобов'язався повернути 15.06.2015 року. В підтвердження своїх позовних вимог позивач приєднав до позовної заяви копії розписок від 19.04.2013 року та від 12.11.2013 року.

Уточнив позовні вимоги просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 5277501,07 грн., з яких 3254908,65 грн. - сума боргу за договорами позики, 1344774,09 грн. - сума інфляційного індексу за весь період прострочення, 97369,12 грн. - три відсотки річних від суми боргу, 580449,21 грн. - плата за користування грошовими коштами позики, витрати по сплаті судового збору в сумі 6090,00 грн.

В суді першої інстанції представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача прозов не визнав.

Рішенням суду першої інстанції від 31.10.2016 року позов ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 3932290,43 грн. Судом вирішено питання щодо судових витрат(а.с.137-143).

В апеляційній скарзі відповідлач просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

Справа призначалася до розгляду в апеляційному суді неоднолразово. В судове засідання на 20.12.2016року сторони не з'явилися.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача подала письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також судової технічної фізико- хімічної експертизи для з'ясування, чи одночасно був виконаний рукописний текст розписок та поставлений підпис від імені ОСОБА_2

В судове засідання на 21.03.2017року з'явилися представники сторін, сторони не з'явилися. Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та клопотання про призначнення експертиз. Судом надано роз'яснення, що для вирішення клопотання для призначення експертиз необхідно, щоби в судове засідання з'явився відповідач та надав зразки підпису. За доводами представника відповідач знаходиться за межами країни та має повернутися після 10.04.2017року.

Розгляд справи було призначено на 11.04.2017року.

В останнє судове засідання 11.04.2017року з'явилися позивач, його представник.

Відповідач, його представник не з'явилися, представник відповідача повідомлений, що підтверджується довідковим листом. На день і час розгляду справи клопотання щодо поважності неявки суду не надано.

Розглянувщи матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, заперечення на апеляційну скаргу, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. ст. 525,526, 530,610, 1046,1047,625 ЦК України.

По матеріалам встановлено, що 19.04.2013 року відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_3 в борг грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, які зобов'язався повернути 12.05.2014 року( копія розписки а.с.7).

12.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 додатково взяв у позивача ОСОБА_3 в борг грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США які зобовязався повернути 15.06.2015 року( копія розписки а.с.8).

Оригінали розписок оглядалися судом першої інстанції, в апеляційному суді.

Відповідач позов не визнав, заявляв клопотання про призначення експертиз.

В рішенні суду надана оцінка, як вирішувалися численні клопотання сторони відповідача про призначення експертиз.

В судовому засіданні 24.03.2016 року представник відповідача звернулась до суду з заявою про призначення судової комплексної почеркознавчо-технічної експертизи, яку обґрунтував тим, що відповідач не складав та не підписував боргові розписки, гроші від позивача не отримував, а надані суду позивачем боргові розписки є сфальшованими.

Клопотання відповідача було задоволено, ухвалою від 24.03.2016 року судом була призначена судова почеркознавчо-технічна експертиза, яка доручена ОНДІСЕ

12.04.2016 року судовим експертом Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз суду направлено клопотання про надання оригіналів розписок та суд проінформовано, що за відсутністі належного обладнання провести дослідження по деяким питанням не надається можливим.

В судовому засіданні 27.05.2016 року представником відповідача було заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи боргових розписок в ТОВ «Київський експертно-дослідницький центр». Представник позивача надав заперечення, посилаючись на те, що ТОВ «Київський експертно-дослідницький центр» не є державною установою, відсутні відповідні дозвільні документи, та документи, які б підтверджували професійно-кваліфікаційний рівень експертів, в переліку послуг даної установи відсутні послуги - проведення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів.

В судовому засіданні 08.06.2016 року суд задовольнив клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також судової технічної експертизи документів в Київському обласному науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центрі МВС України.

11.08.2016 року до суду надійшло клопотання експертів про надання досліджуваних документів, а також порівняльних матеріалів.

В судовому засіданні 29.08.2016 року позивач та його представник надали згоду на відбір зразків почерку та підписів в якості порівняльних матеріалів для проведення експертизи. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судових засідань у справі повідомлявся належним чином через представника, представник відповідача зобов'язалася забезпечити його явку в наступне судове засідання.

В наступні судові засідання 13.09.2016, 26.09.2016, 06.10.2016 року з'явилися позивач та його представник. Відповідач та його представник не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судових повісток та телеграми за місцем реєстрації, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили.

У зв'язку з ненаданням експертам Київського обласного науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України документів та порівняльного матеріалу за їх клопотанням в проведенні судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів було відмовлено, а матеріали повернуті до суду без проведення експертизи.

В судове засідання 31.10.2016 року відповідач та його представник не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином шляхом надсилання судових повісток за місцем реєстрації, про поважність причин неявки не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Розгляд справи було закінчено без їх участі.

Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а також визнати факт підписання відповідачем ОСОБА_2 розписок від 19.04.2013 та 12.11.2013 року у зв'язку з ухиленням відповідача та його представника від участі в експертизі.

Статтею 146 ч1 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт , для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи вимоги вказаної норми ЦПК України, поведінку відповідача, який не надав необхідних матеріалів для проведення експертиз, суд визнав факт особистого підписання відповідачем ОСОБА_2 розписок від 19.04.2013 року, на суму позики 100 000 доларів США. та від 12.11.2013 року, на суму позики 50 000 доларів США.

Аналогічна ситуація щодо вирішення питання про призначення експертиз сталася в апеляційному суді, представником відповідача було подано письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також судової текхнічної експертизи, але для надання дослідницького матеріалу, відповідач в судове засідання не з'явився. .

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем, є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми..

Згідно ст. 1050ч1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідачем не повернуто у строк, зазначений у його розписках, позику, а саме:

- грошові кошти у розмірі 100000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2015 року (2163,9391 грн. за 100 доларів США) складає 2163 939, 10 грн.;

- грошові кошти у розмірі 50000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2015 року (2163,9391 грн. за 100 доларів США) складає 1080969,55 грн., загальна сума боргу складає 3254908,65 грн.

Щодо вимог про стягнення грошових сум від інфляції за час прострочення, трьох процентів річних та плати за користування грошовими коштами позики, суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення ВСУ від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736 ).

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних за період прострочення грошового зобов'язання, то суд виходив з наступного.

Позику за розпискою від 19 квітня 2013 року, у розмірі 100000,00 дол. США відповідач мав повернути у строк до 12 травня 2014 року, та таким чином починаючи з 13 травня 2014 року почався перебіг прострочення відповідного зобов'язання, станом на 21 вересня 2015 року, це складає 496 днів.

Розмір 3% річних за зобов'язаннями з повернення позики за розпискою від 19.04.2013 року складає суму 4076,71долар США (100000,00 дол. США *3%/365*496, = 4076,71 дол. США); 4076,71 дол. США, за встановленим НБУ офіційним курсом (2163,9391 грн. за 100 доларів США) на 21 вересня 2015 року еквівалентна 88217,52 грн.

Позику за розпискою від 12 листопада 2013 року, у розмірі 50000,00 дол. США відповідач мав повернути у строк до 15 червня 2015 року, починаючи з 16 червня 2015 року почався перебіг прострочення відповідного зобов'язання, та на дату . 21 вересня 2015 року,складає 98 днів.

Розмір 3% річних за зобов'язаннями з повернення позики за розпискою від 12.11.2013 року складає 402,74долара США (50000,00 дол. США *3%/365*98, = 402,74 дол. США); 402,74 дол. США, за встановленим НБУ офіційним курсом (2163,9391 грн. за 100 доларів США) на 21 вересня 2015 року еквівалентна 8715,05 грн.

Загальна сума грошової відповідальності позичальника за розписками згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, станом на 21.09.2015 року, складає 4479,45 дол. США( 4076,71+402,74), еквівалентно 96932,57 грн.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договори позики, оформлені між сторонами розписками від 19 квітня 2013 року на 100000,00 доларів США на строк до 12 травня 2014 року та від 12 листопада 2013 року на 50000,00 доларів США на строк до 15 червня 2015 року.

Суд посилався, що за офіційні відомості НБУ щодо облікових ставок:

з 23 березня 2012 року - 7,5% річних, з 10 червня 2013 року - 7,0% річних, з 13 серпня 2013 року - 6,5% річних, з 15 квітня 2014 року - 9,5% річних, з 17 липня 2014 року - 12,5%. річних, з 13 листопада 2014 року - 14,0% річних, з 06 лютого 2015 року - 19,5% річних, з 04 березня 2015 року - 30% річних, з 28 серпня 2015 року - 27% річних.

За розпискою від 19.04.2013 року - 34047,94 дол. США (1089,04+1227,40+4345,20+2420,55+4075,34+3260,28+1389,04+14465,75+1775,34), що станом на 21.09.2016 року складає еквівалент 736776,69 грн.;

за розпискою від 12.11.2013 року - 13564,40 дол. США (1371,24+1210,28+2037,67+1630,14+694,52+5732,88+887,67) що станом на 21.09.2016 року складає еквівалент 293 525,36 грн.

З урахуванням розміру заявлених позовних вимог в цій частині, суд виходив із суми, що заявив позивач 580449,21 грн.

Загальна сума, що стягується з відповідача на користь позивача складає: 3932290,43 грн., з яких:

-3254908,65 грн. гривневий еквівалент заборгованості за тілом позики станом на 21.09.2015 року.

-96932,57 грн. гривневий еквівалент 3% річних, нарахованих станом на 21.09.2015 року.

-580449,21 грн. гривневий еквівалент (в межах позовних вимог) нарахованих станом на 21.09.2015 року відсотків за позиками, всього 3932290,43грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягнуті судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає суму 4537,69 грн.

Рішення суду першої інстанції відровідає вимогам закону, доказам, що зібрані по справі. Основні доводи апеляційної скарги стосуються питання щодо призначення експертиз, почеркознавчої експертизи, технічної експертизи щодо боргових розписок. Суд першої інстануції, а також апеляційний суд за клопотанням представника відповідача, враховуючи доводи апеляційної скарги викликав відповідача для надання зразків підпису, від явки до суду відповідач ухилявся. Всім доводам апеляційної скаги надана оцінка в ухвалі апеляційного суду, тому апеляційна скарга відхтляється, рішення залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1 , 308,315,317,319 ЦПК України, сулова колегія,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеса від 31.10.2016року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, судових витрат залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська