Дата документу 12.05.2017
ЄУ № 420/663/17
Провадження №2/420/339/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріали позовної заяви Кредитної спілки «Айдар-Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КС «Айдар-Кредит», звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 958073,72 грн., що складається з 107206,65 грн. заборгованість за простроченим кредитом, 851041,47 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.

Вивчивши позовну заяву та подані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Вимоги, що предявляються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 119 ЦПК України: позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 958073,72 грн., в той час як ціна позову зазначена 958248,12 грн. До матеріалів справи додано розрахунки заборгованості за кредитним договором, в яких не зазначено, станом на яку дату вони складені.

Також, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981, та практика Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 «Креуз проти Польщі», не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Судом встановлено, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у розмірі та в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02.02.2017 (справа ЄУ №420/2430/16-ц) повернуто Кредитній спілці «Айдар-Кредит» сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 10719,72 грн. за квитанцією № 217 від 26.12.2016 в «Ощадбанк» ТВБВ № 10012/054 та у сумі 3654,00 грн. за квитанцією № 109 від 24.02.2015 в «Ощадбанк».

До позовної заяви позивач надав саме квитанцію №217 від 26.12.2016 на суму 10719,72 грн., кошти за якою вже повернуті позивачу вищезазначеною ухвалою суду; ксерокопію дублікату квитанції №109 від 24.02.2015 на суму 3654 грн., який не може бути доказом належної сплати судового збору, оскільки не є оригіналом; та квитанцію №34 від 02.03.2017 на суму 3654 грн., сплачену ОСОБА_4, статус якого в даній цивільні справі взагалі не встановлений.

Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості суду зараховувати в якості судового збору кошти, що сплачені громадянами за подання інших позовних заяв, по яким судами були ухвалені процесуальні рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що судовий збір не сплачений позивачем всупереч вимогам Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивач має уточнити ціну позову та сплатити відповідну суму судового збору на р/р 0223, одержувач УДКСУ у Новопсковському районі, банк одержувача ГУДКСУ у Луганській області, код 37942461, МФО 804013, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Для обєктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства та надати докази своїх позовних вимог, повноважень та сплати судового збору в повному обсязі.

Як вбачається з наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-121, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Кредитної спілки «Айдар-Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Стеценко