Справа № 490/5481/15-ц
Провадження № 2/487/212/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді - Андрощука В.В., при секретарі - Плетенчук О.О., за участю позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на його користь подвійну суму завдатку у розмірі 5000 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2015 року він, на підставі договору завдатку підписаного з ОСОБА_2, передав останній аванс у розмірі 2500 грн. в рахунок забезпечення виготовлення метало-пластикових вікон за договором купівлі-продажу. Згідно згаданого договору відповідач повинна була протягом місяця виготовити замовлені вікна, а ОСОБА_1 в свою чергу - додатково сплатити 1380 грн. від ціни замовлення. На час звернення до суду відповідач своїх зобов'язань не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 завдала йому моральних страждань, які полягають в погіршенні стану здоров'я та у відчутті перебування у безвихідній ситуації.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила, що вона з позивачем не знайома, ніяких договорів з ним не укладала, зобов'язань з виготовлення вікон на себе не брала та грошових коштів не отримувала. Також зауважила, що зверталася до правоохоронних органів з приводу свого колишнього працівника ОСОБА_3, який самостійно укладав з клієнтами договори на виготовлення вікон, використовуючи заздалегідь викрадені бланки підприємства, отримував грошові коти, в той же час не виконуючи жодних зобов'язань.

Вислухавши сторони судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

18.01.2015 року між ОСОБА_1 (як покупцем) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (як продавцем) було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач здійснив в рахунок замовленого товару (метало-пластикових вікон) попередню оплату в розмірі 2500 грн., а також зобов'язався передати продавцю залишок у сумі 1360 грн. по факту передачі товару. При цьому строк виготовлення вікон за договором становив 30 днів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №2416 від 09.12.2016 року не виявляється можливим вирішити питання «Чи виконаний підпис у графі «подпись Продавца» та «Продавец» в досліджувальному договорі купівлі-продажу від 18.01.2015 ОСОБА_2, чи іншою особою?» не виявляється можливим.

При цьому в судовому засіданні позивачем не заперечувався факт того, що з відповідачем він раніше не знайомий, договір укладався ним з іншою особою, який проводив відповідні заміри.

Отже, виходячи з зазначеного, суд дійшов переконання про відсутність обставин, які б свідчили про існування між сторонами договірних зобов'язань, отримання відповідачем будь-яких грошових коштів від позивача, а як наслідок і підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрощук В.В.