Справа № 401/560/17
04 травня 2017 року м.Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Мельничика Ю.С.,
за участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа - ОСОБА_2, -
У лютому 2017 року орган опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та про стягнення аліментів. Зазначав, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина тимчасово влаштована і знаходиться на утриманні страшої сестри ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_1, та яка займається його вихованням. Батько дитини ухиляється від виконання обов'язків щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Мати дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
На підставі викладеного позивач просив позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч.4 ст.169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Від третьої особи ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, проти заявлених позовних вимог не заперечує.
З підстав ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст.165 СК України, - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданого Павлівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис №30.
Відповідно до копії довідки виданою Павлівською сільською радою, ОСОБА_1 зареєстрований в с.Павлівка, але за місцем реєстрації тривалий час не проживає.
Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при Світловодській районній державній адміністрації від 31 січня 2017 року неповнолітній ОСОБА_3 тимчасово влаштований в родину старшої сестри ОСОБА_2, яяка мешкає в АДРЕСА_1. Дитина перебуває на її утриманні і вихованні.
Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно.
Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених стеттею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення аліментів також належить задовольнити.
З підстав ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись п.2 ч.1 ст.164, ст.165 СК України ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробутку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 21 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів, на утримання дитини, за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання даної копії рішення.

Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик