Справа № 524/2418/17
Провадження № 2/524/1526/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Кривич Ж.О., секретаря судового засідання Коваль Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Одночасно із вищевказаною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, просить суд: накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК» (03110, м. Київ, вул. Соломянська, 11, ) та знаходяться на його рахунках у банківських установах, в межах ціни позову.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову, встановив наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти перешкоджатиме господарській діяльності та може порушити права третіх сторін, що є недопустимим при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя