Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/98/17
Провадження 2/494/149/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Барильській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості».

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк», звернувшись із цим позовом до суду 31 січня 2017 р., просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05 лютого 2011 р. в сумі 21 511 гривень 26 коп., та судовий збір в сумі 1600 гривень. Також позивач просив розглядати справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і проти винесення заочного рішення не заперечував.

На обґрунтування вимог вказував у позові, що відповідно до укладеного договору б/н від 05 лютого 2011 р. між ним та відповідачем був укладений договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов та правил надання банківських послуг, на яких надавався кредит, в наслідок чого станом на 31 жовтня 2016 р. виникла заборгованість в сумі 21 511 гривень 26 коп..

Відповідач позов не визнав просив суд відмовити у задоволенні вимог через закінчення строку позовної давності на звернення до суду. Пояснив суду, що дійсно отримав кредит у сумі 8 000 гривень згідно договору б/н від 05 лютого 2011 р.. Протягом часу до 23 січня 2014 р. він сплачував гроші та повністю виконував свої зобов'язання по договору. Однак, в подальшому через фінансові труднощі перестав здійснювати виплати. У зв'язку з тим, що після припинення ним оплат по кредитному договору 23 січня 2014 р. на час звернення позивачем до суду 31 січня 2017 р. сплинуло більше трьох років, він просив врахувати, що банк втратив своє право на звернення до суду із позовом до нього, та застосувати положення цивільного законодавства про позовну давність.

У судовому засіданні було встановлено.

05 лютого 2011 р. був укладений договір б/н між установою позивача і відповідачем.

По умовам укладеного договору відповідач отримав кредит в сумі 8 000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п/п 1.1.2.5 п 1.1.2 розділу «права та обов'язки клієнта» умов та правил надання банківських послуг відповідач, як позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п/п 1.1.2.6 п 1.1.2 цього ж розділу умов та правил надання банківських послуг відповідач, як позичальник, у разі невиконання зобов'язань за договором, зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі з простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Станом на 31 жовтня 2016 р. виникла заборгованість в сумі 21 511 гривень 26 коп..

У відповідності до розрахунку заборгованості за договором відповідач сплатив установі позивача 10 800 гривень, останній платіж в сумі 800 гривень був проведений 23 січня 2014 р..

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, на підставі наданих доказів та доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Однак, згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність у один рік.

Як встановлено у судовому засіданні з наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 05 лютого 2011 р. з 23 січня 2014 р. відповідачем будь-які оплати припинені.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з дня останньої оплати по час звернення позивачем до суду сплинула більше 3-х років, передбачених діючим цивільним законодавством на звернення до суду за захистом свої порушених прав в частині невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань по кредитному договору.

Згідно положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Підстав для зупинення перебігу позовної давності, перериванню перебігу позовної давності або поважності причин порушення позовної давності відповідно до положень ст.ст. 263, 264, ч.5 ст.267 ЦК України судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмовлення у позові.

З огляду на наведене суд вважає, що підстав для задоволення поданого позову не має.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості» - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10- ти днів з дня його проголошення через Березівський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області, а особами які не приймали участь під час проголошення у той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ________________________________________________