Справа № 452/943/17
УХВАЛА

08 серпня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України матеріали скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в особі представника по довіреності ОСОБА_1 звернулось до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2015 року неправомірними; скасування вказаної постанови та зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження на підставі судового наказу №452/2865/13-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ. У підтвердження заявлених вимог посилались на те, що вказана постанова до них не надходила, а про винесення такої стало відомо лише після отримання відповіді від 27 березня 2017 року про що свідчить вхідний штамп канцелярії на супровідному листі. Вказані дії державного виконавця з приводу винесення наведеної постанови вважають безпідставними та неправомірними із причин наведених у поданій до суду скарзі, зокрема невжиття державним виконавцем усіх можливих заходів для примусового виконання рішення, невчинення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника.

Представник заявника у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи; подав клопотання про поновлення пропущеного строку та про розгляд скарги у його відсутності, підтримання заявлених вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; а тому суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заявника.

Державний виконавець Ханас І.І. у минулому судовому засіданні скаргу не визнала та пояснила, що державним виконавцем проведено усі виконавчі дії, які передбачені в Законі України «Про виконавче провадження» та здійснено заходи у спосіб та в порядку встановленому законом; просила суд відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Львівгаз», - підтвердження про що неможливо суду надати, оскільки виконавче провадження за строком зберігання було знищене.

Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У судовому засіданні установлено, що постановою державного виконавця ВДВС Самбірського МРУЮ від 01.09.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №452/2865/13-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ; постановою державного виконавця ВДВС Самбірського МРУЮ від 30.12.2015 року повернуто виконавчий документ стягувачеві.

Під час розгляду скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення законних прав стягувача передчасним прийняттям постанови державним виконавцем Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області винесенням 30.12.2015 року постанови про повернення виконавчого документа з виконання судового наказу №452/2865/13-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом, де ПАТ «Львівгаз» є стороною виконавчого провадження, оскільки судове рішення залишилось невиконаним, а спростування цьому та з проведення процесуальних дій суду не було представлено однаково, як і державним виконавцем не представлено письмового документу про вчасне (30.12.15р.) відправлення рекомендованим листом із повідомленням про вручення спірної постанови.

Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснив, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом,іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року, що втратив чинність згідно Закону від 02.06.2016р.), державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однаково регламентовано Законом ВР України від 02.06.2016р. №1404-VIII «Про виконавче провадження» у статті 10 про те, що є заходами примусового виконання судових рішень, ч. 1 ст. 18 про зобовязання, котрі виконавець повинен вживати у передбачених цим Законом і заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ураховуючи наведені нормативні акти у сукупності з наявними у суді матеріалами скарги, які цього не спростовують, приводять суд до висновку про підставність скарги ПАТ «Львівгаз» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2015 року, котра прийнята державним виконавцем Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області завчасно, відтак, є неправомірною та мала б бути скасованою виходячи у тому числі з наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що втратила чинність) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке за законом не може бути накладено стягнення.

Однак, суду не надано доказів вживання державним виконавцем усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання судового наказу, на розшук всього майна, на яке відповідно до закону може бути накладено стягнення і поспішно винесена спірна у справі постанова про повернення виконавчого документа, яка порушувала права чи свободи ПАТ «Львівгаз» як стягувача за виконавчим провадженням у відповідності до ст. 383 ЦПК України; а також суду не представлено жодного підтвердження того, що спірна у справі постанова державного виконавця була надіслана стягувачеві у триденний строк, як цього вимагав Закон України «Про виконавче провадження» у діючій редакції на час існування спірних правовідносин; суду державним виконавцем не дано матеріалів виконавчого провадження, оскільки такі за строком зберігання на сьогодні знищеними не можуть бути.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виходячи із зазначеної норми Закону і того, що у ній регламентовано, скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 386 388 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на звернення до місцевого суду і скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на дії Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2015 року неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2015 року.

Зобовязати державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області відновити виконавче провадження на підставі судового наказу №452/2865/13-ц.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів із дня отримання її копії.

Суддя