Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди за рахунок фонду захисту потерпілих, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 червня 2013 року близько 5 год. на вул. Полтавській у м. Красноград Харківської області на автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася дорожньо-транспортна (далі - ДТП) за участю водія ОСОБА_6, який керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння та у порушення Правил дорожнього руху здійснив наїзд на причеп марки ПВА-У 5, державний номерний знак НОМЕР_2, який був прикріплений до автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3, під його керуванням, який стояв перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів.

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 5 лютого 2014 року, який набрав законної сили 7 травня 2014 року, винним у ДТП визнано ОСОБА_6

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Статус» (далі - ПАТ «СК «Статус») на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЄ/2434309.

У жовтні 2013 року він подав заяву з доданими до неї документами до ПАТ «СК «Статус» про виплату страхового відшкодування, однак оскільки остання відмовила у його виплаті він звернувся із відповідним позовом до суду.

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, його позов було задоволено та стягнуто з ПАТ «СК «Статус» на його користь страхове відшкодування у розмірі 59 368 грн 22 коп. та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто 64 368 грн 22 коп.

На виконання цього судового рішення було видано виконавчий лист, який він направив на виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, проте останнім він був повернутий з підстав відсутності у боржника майна та коштів і неможливістю розшукати боржника.

Згідно отриманої ним інформації, ліцензія ПАТ «СК «Статус» на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів анульована, а сама компанія втратила статус асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ). Відповідно до вищезазначеної постанови державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа, майна та коштів для виконання зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхова компанія не має.

Позивач зазначав, що ПАТ «СК «Статус» раніше набула членства у МТСБУ сплачуючи кошти до фонду захисту потерпілих, тому він звернувся до нього з вимогою відшкодувати йому шкоду за рахунок коштів фонду, але йому було відмовлено.

У зв'язку з цим позивач просив про відшкодування відповідачем 64 368 грн 22 коп. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 29 червня 2013 року близько 5 год. на вул. Полтавській у м. Красноград Харківської області на автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася ДТП за участю водія ОСОБА_6, який керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння та у порушення Правил дорожнього руху здійснив наїзд на причеп марки ПВА-У 5, державний номерний знак НОМЕР_2, який був прикріплений до автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який стояв перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів.

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 5 лютого 2014 року, який набрав законної сили 7 травня 2014 року, винним у ДТП визнано ОСОБА_6

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у ПАТ «СК «Статус» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЄ/2434309.

У жовтні 2013 року позивач подав заяву з доданими до неї документами до ПАТ «СК «Статус» про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з чим він звернувся із позовом до суду.

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_5 було задоволено, стягнуто на його користь з ПАТ «СК «Статус» страхове відшкодування у розмірі 59 368 грн 22 коп. та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто 64 368 грн 22 коп. (а. с. 21-24).

На виконання цього судового рішення 29 вересня 2014 року було видано виконавчий лист № 626/184/14-ц, який позивач направив на виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 23 червня 2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачу, оскільки майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено, юридичну особу не розшукано, кошти на відкритих рахунках боржника відсутні (а. с. 4).

12 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до МТСБУ із заявою, в якій просив на підставі ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувати шкоду за ПАТ «СК «Статус» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, посилаючись на те, що страхова компанія втратила статус асоційованого члена МТСБУ.

Згідно із підп. «ґ» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до підп. «а» п. 41.2 ст. 41 вказаного вище Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судами було встановлено, що ліцензія ПАТ «СК «Статус» анульована на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 9). У той же час згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «СК «Статус» не перебуває у процесі припинення.

Згідно з п. 37.3. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 52.5. ст. 52 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин та застосувавши до них норми матеріального права, які їх регулюють, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки страховик ПАТ «СК «Статус» не перебуває в процесі припинення, від обов'язку здійснення страхового відшкодування він не звільнений, тому у МТСБУ відсутній обов'язок здійснення даного страхового відшкодування за рахунок фонду захисту потерпілих.

Такий висновок судів відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік Головуючий Судді: