Справа № 342/259/17
Провадження № 2/342/288/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Даниш Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 71 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16.06.1988 року житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 71 в с.Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, належав колгоспному двору, головою якого був дід позивача - ОСОБА_3. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,12 га, що доводиться довідкою Топорівської сільської ради № 464 від 14.07.2016 року. Будівництво житлового будинку та господарських споруд було здійснено у 1961-1970 роках, що доводиться технічним паспортом. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, двох літніх жухонь, стайні, стодоли, курника, комори, погребу, вбиральні, криниці, огорожі та вимощення. Згідно висновку ОКП «Коломийське МБТІ» житловий будинок по вул. Шевченка,71 в с.Топорівці Городенківського району, перебуває у задовільному стані, його інвентаризаційна вартість становить 133 280 грн. За результатами проведення технічного обстеження згаданого будинковолодіння встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. 18 жовтня 2011 року ОСОБА_3 вчинив на користь позивача заповіт, згідно з яким розпорядив ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. 18 червня 2016 року ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 232365 від 21.06.2016 року, актовий запис № 12. З метою реалізації спадкових прав позивач звернулася до нотаріуса Городенківського РНО ОСОБА_5 У видачі документів на спадщину на житловий будинок нотаріус їй відмовила через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.03.2017 року. З довідки Топорівської сільської ради № 462 від 14.07.2016 року вбачається, що станом на 15.04.1991 року у житловому господарстві проживали ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та позивач. Бабка позивача - ОСОБА_7 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Батько позивача - ОСОБА_2 не претендує ні на частку у спадщині, ні на частку в колгоспному дворі. Спадкодавець був дідом позивача та склав на її користь заповіт. ОСОБА_1 своєчасно звернулася до приватного нотаріуса, подавши 10.10.2016 року заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №132/2016. Обумовлена інформація наведена у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після смерті діда, позивач фактично вступила в управління спадковим майном - продовжує проживати у житловому будинку, утримує його в належному стані, виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

В судове засідання сторони не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7901 від 23.12.2016 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 5 зареєстровано, що власником майна, розташованого в с.Топорівці Городенківського р-ну по вул. Шевченка, 71 на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 16.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 8.06.1988 р. є ОСОБА_3 (голова колгоспного двору).

Згідно довідки № 157 від 10.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради встановлено, що вулиця Леніна, 71 в селі Топорівці Городенківського району переіменована на вулицю Шевченка, 71.

У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Топорівці по вул. Шевченка, 71 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1961 р., загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м., 2 літніх кухонь, стайні, стодоли, курника, погрібу, комори, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. Інвентаризаційна вартість становить 133280 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 п. а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Згідно довідки № 462, виданої 14.07.2016 р. виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в с. Топорівці Городенківського району по вул. Шевченка (Леніна), 71 були зареєстровані: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_4

У відповідності до ст.ст. 346, 347 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В силу п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

ОСОБА_6 на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов'язкову частку) не претендує, від видачі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя відмовляється також, що стверджено копією заяви поданої приватному нотаріусу Городенківської РНО ОСОБА_5

ОСОБА_2 з приводу виділу частки у колгоспному дворі, розташованому по вул. Шевченка, 71 в с. Топорівці не звертався та не претендує на цю частку, що стверджено поданою до суду заявою.

За заповітом від 18.10.2011 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Топорівської сільської ради, зареєстрованим за № 19, ОСОБА_3 заповів на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право - своїй онуці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_3 помер 19.06.2016 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 232365.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Свідоцтвом про народження позивача серії ІІІ-НМ № 462126 від 08.05.1990 р., повторним свідоцтвом про народження батька позивача - ОСОБА_2, серії І-НМ № 186738 від 13.09.2011 р. стверджено, що позивач являється внукою ОСОБА_3. ОСОБА_9 після укладення шлюбу 19.11.2010 року з ОСОБА_10, змінила прізвище "Марковська" на "Грищук", що стверджено копією свідоцтва про шлюб серія І-НМ № 089771.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є його внука ОСОБА_1 (позивач).

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 на одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов'язкову частку) не претендує, від видачі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя відмовляється також, що стверджено копією заяви поданої приватному нотаріусу Городенківської РНО ОСОБА_5

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2017 року, виданої приватним нотаріусом Городенківського РНО ОСОБА_5 слідує, що спадщину ОСОБА_1 прийняла 10.10.2016 року, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 71 по вул. Шевченка в селі Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3, який помер 19.06.2016 року, оскільки частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З довідки № 464 від 14.07.2016 року, виданої виконкомом Топорівської сільської ради слідує, що площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0,12 га.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 71 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через реєстрацію господарства як колгоспного двору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 71 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 317, 328, 346-347, 365, 392, 1216 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 71 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.