СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді - Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із вищезазначеним позовом, обравши правило загальної підсудності, тобто подав позов до суду за місцезнаходженням відповідача - філії банку (а.с.1)

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 січня 2016 року задоволено клопотання представника відповідача та до початку розгляду справи по суті зазначений позов передано на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва на підставі п.1 ч.1 ст.116 ЦПК України, оскільки представник банку надав суду підтвердження того, що філію банку в Червонозаводському районі м. Харкова ліквідовано, а місцезнаходженням відповідача-юридичної особи є Солом'янський район м. Києва (а.с.54)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області зазначену ухвалу районного суду залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача відхилено, незважаючи на те, що отсанній просив направити справу вже за підсудністю за його місцем реєстрації в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова - за правилами вже альтернативної підсудності. Так, апеляційний суд чітко визначив, що сам позивач при зверненні до суду вирішив скористатися правилами саме загальної,а не альтернативної підсудності (а.с.85)

Після отримання справи Солом'янським районним судом м. Києва позивач належним чином повідомлявся про всі судові засідання у справі, проте жодного разу в суд не з'явився. Натомість кожного разу направляв клопотання про направлення справи за підсудністю знову до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с.105, 107, 110, 113, 118, 136, 143)

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року зазначений позов залишений без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки з представлених самим позивачем документів, а саме ухвали про відкриття провадження, вбачалося, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває аналогічна справа між тими самими сторонами про той самий предмет і з тими самими підставами (а.с.147). Суд в даному випадку послався на ззначенні в такій ухвалі про відкриття провадження того самого номеру договору із однаковими реквізитами, про недійсність якого порушено питання в даному провадженні.

В той же час, позивач подав апеляційну скаргу, де зазначив про те, що в останніх двох провадженнях різні саме підстави позову, що прийняв до уваги Апеляційний суд м. Києва, скасувавши своєю ухвалою від 14 грудня 2016 року ухвалу районного суду про залишення такого позову без розгляду (а.с.172). Крім того, апеляційний суд чітко акцентував увагу на неприпустимості спору щодо підсудності після передачі справи з одного суду до іншого згідно ст.117 ЦПК України, фактично відповідаючи на питання позивача про необхідність направлення даної справи на розгляд Орджлнікідзевського районного суду м. Харкова (а.с.173)

Після отримання справи судом і призначення судового засідання у справі, судом направлені судові виклики позивачу та відповідачу, отримані останніми завчасно (а.с.183-184). В судове засідання ніхто не з'явився. Позивач знову подав заяву про направлення справи за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України (а.с.185)

Долідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зважаючи на вищевикладене, зокрема, позицію двох апеляційних судів в даній справі, імперативні положення ст.117 ЦПК України про неприпстимість спорів про підсудність, також можливість позивача в будь-який час ініціювати аналогічний процес саме в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова із залишенням даного позову без розгляду, або звернення до Солом'янського районного суду м. Києва із клопотанням про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції, клопотання про направлення справи за підсудністю задоволенню не підлягає, тим більше, що п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України в даному випадку застосовувати неможна, оскільки відповідно до його положень можлива передача справи з одного суду до іншого, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

На сьогоднішній день правило загальної підсудності не є порушеним, що підтверджено вищезазначеним рішенням апеляції.

В той же час, суд вважає за необхідне в порядку п.4 ч.1 ст. 169 ЦПК України визнати явку позивача обов`язковою для дачі особистих пояснень по справі, зокрема, з'ясуванню питання щодо підстав даного позову і виключення аналогічності провадження в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова.

Зважаючи на те, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, суд також визнає явку представника відповідача обов'язковою для з'ясуванню аналогічних питань.

Додатково знову суд роз'яснює про можливість завчасного звернення до суду із клопотанням про проведення такого засідання в режимі відеоконференції, наприклад, із Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

На підставі викладеного,суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про направлення справи за підсудністю, - відмовити.

Визнати явку сторін обов'язковою у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання кредитного договору недійсним.

Наступне судове засідання призначити на 12 годину 00 хвилин 11 липня2017 року.

В судове засідання викликати сторони.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. С. Кицюк