Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/484/17 2/382/347/17
РІШЕННЯ

іменем України

25 квітня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у віці 74 роки, померла її мати - ОСОБА_3,що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Безуглівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області.

Спадщина, яка відкрилася після її смерті складається з:

●права на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Жоравське» Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Яготинською районною державною адміністрацією Київської області 26 грудня 1996 року на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20 грудня 1996 року № 517, та зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 332. Вартість майна становить 73480 гривень.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК України, в ред. 1963 року).

Оскільки ОСОБА_3 залишила на її ім'я заповіт на все своє майно, що посвідчений секретарем виконкому Безуглівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 12 березня 1996 р., зареєстрованого у реєстрі за № 21, то відповідно до ст.ст. 524, 534 ЦК України (в ред. 1963 року) ЦК України, вона- ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований, що підтверджується отриманим мною 23.05.2002 р. свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинською районною державною нотаріальною конторою за р.№ 2-139, на інше майно Спадкодавця.

Спадкоємців, передбачених ст. 535 ЦК України, згідно якої неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), немає.

Син спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини, не був неповнолітньою або непрацездатною особою.

Спадщину вона прийняла, звернувшись в передбачений законодавством термін, із заявою про прийняття спадщини до Ніжинської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується отриманим мною 23 травня 2002 року свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-139. Нотаріусом перевірені мої права як спадкоємця.

Нотаріус роз'яснив, що видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно неможливо, у зв'язку з тим, що згідно глави 10 п. 4.15, п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №282/20595 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 235/5 від 27.01.2016), видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Вона не має можливості подати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, з причини того що Спадкодавець за життя не отримав його у відповідному державному органі.

Правовстановлюючий документ на нерухоме майно може бути виданий лише власнику майна. А в даному випадку це неможливо у зв'язку зі смертю останнього.

Відповідно до п. 1 глави 13 вказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Внаслідок цього, я змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування».

В силу ч. 3 ст. 5 ЦК України від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗКУ).

Просила:

Визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Жоравське» Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області, що належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Яготинською районною державною адміністрацією Київської області 26 грудня 1996 року на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20 грудня 1996 року № 517, та зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 332.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 524, 534, 549 ЦК УРСР, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Жоравське» Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області, що належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Яготинською районною державною адміністрацією Київської області 26 грудня 1996 року на підставі рішення Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20 грудня 1996 року № 517, та зареєстрованого 26 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 332.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.

/