АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Соколової В.В., Усика Г.І.

при секретарі: Пятничук В.Г.

за участю:

представника позивача Гордійчука Д.В., Дроздовича О.С.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року за заявою ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом Політичної партії «Українське об'єднання патріотів «Укроп» до ОСОБА_6, Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_4, третя особа Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» про визнання недійсним договору від 28 липня 2016 року, зобов'язання вчинити дію,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ПП «Українське об'єднання патріотів «Укроп» звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила визнати недійсним договір від 28.07.2016 та зобов'язати вчинити дію.

Також ПП «Українське об'єднання патріотів «Укроп» подала до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборони Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборони ОСОБА_6 вчиняти дії з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я третіх осіб.

Справа № 760/18109/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4876/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 відкрито провадження в справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборонено Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборонено ОСОБА_6 вчиняти дії з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я третіх осіб.

У березні 2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2017 в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що під час вжиття заходів забезпечення позову не було враховано інтереси ОСОБА_6, як власника знака для товарів і послуг, що є порушенням прав останнього на володіння, користування та розпоряджання даним знаком.

Представник ОСОБА_6- ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала свою апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити у повному обсязі .

Другий відповідач по справі ОСОБА_4 також просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники ПП «Українське об'єднання патріотів «Укроп» заявили, що вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та вид забезпечення позову (заборона вчинення певної дії) є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2016 року ПП «Українське об'єднання патріотів «Укроп» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_4 визнати недійсним договір від 28.07.2016, яким передані права ПП « Українське об'єднання патріотів - Укроп» як заявника на право отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг за заявкою №m201510483 ОСОБА_6, та зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності скасувати як незаконне та протиправне повідомлення про рішення за вих. №68050/3М/16 від 20.09.2016 щодо внесення змін в найменування та адресу заявника за вказаною заявкою (а. с. 1-9). Також представник позивача одночасно з позовом подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборони Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборони ОСОБА_6 вчиняти дії з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я третіх осіб (а. с. 12-13). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.10.2016 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вчиняти дії з реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборонено Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» вчиняти дії з підготовки до реєстрації та внесенню до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг знаку за заявкою №m201510483 на ім'я ОСОБА_6; заборонено ОСОБА_6 вчиняти дії з передачі прав за заявкою на знак для товарів і послуг знаку за заявкою m201510483 на ім'я третіх осіб (т. 1, а. с. 66-67). У березні 2017 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову (т. 2, а. с. 23-27). Зазначила, що під час постановлення ухвали від 28.10.2016 суд припустився порушень норм процесуального права, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття саме таких заходів забезпечення позову, порушивши таким чином інтереси ОСОБА_6, як власника знака для товарів і послуг.

Виходячи зі змісту ст. ст. 152-154 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Згідно положень ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 вбачається, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що вирішуючи питання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, суду слід встановити обставини, які б свідчили про відсутність підстав у забезпеченні позову.

Матеріали справи свідчать, що справа розглядається, по якій рішення суду не ухвалено, а тому відсутні підстави для скасування застосованих заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заходи забезпечення позову порушують право власності ОСОБА_6 на знак для товарів та послуг з огляду на вимоги ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції.

Умови вищезгаданої статті Конвенції передбачають виправданості втручання у права власності, коли воно переслідує легітимну мету, в суспільних інтересах.

Таке втручання у право безперешкодного користування своїм майном також передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримування фундаментальних прав людини.

Матеріали справи свідчать, що предметом позову є визнати недійсним договір, на підставі якого право власності на спірний знак для товарів та послуг перейшов до відповідача ОСОБА_6

Таким чином, оспорюється право власності ОСОБА_6 на даний знак для товарів та послуг.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судом першої інстанції правильно і всебічно встановлено всі обставини справи та прийнято ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: В.В. Соколова

Г.І.Усик