Справа № 565/343/17
Провадження № 2/565/220/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

з участю: секретаря Нафєєвої Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 серпня 2009 року у Кузнецовському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №173.

В обґрунтування позову ОСОБА_1зазначив, що сторони не підтримують сімейно шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з березня 2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1позов підтримав повністю та пояснив, що 25.08.2009 року вони з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 вказує, що з причин відсутності між ними взаєморозуміння, нехтування відповідачкою сімейними цінностями, наявності відносин дружини з іншими чоловіками та розповсюдження неправдивої інформації щодо нього, вони з відповідачкою припинили підтримувати сімейно шлюбні відносини, вести спільне господарство та з березня 2016 року проживають окремо. Зауважив, що ОСОБА_2 віддає перевагу не сімї, а друзям та іншим чоловікам. Зазначив, що був свідком зустрічей дружини з іншим чоловіком і навіть з ним виясняв стосунки. Також вказав, що йому достовірно відомо, що ОСОБА_2 зустрічається з іншим чоловіком і навіть інколи, разом із його неповнолітнім сином, залишається у того на ніч, тому він категорично відмовляється миритися з останньою і наполягає на розлученні. Крім того відповідачка розповсюджує неправдиву інформацію і щодо його батьків. Вказав, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Просить суд шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 25.08.2009 року вони з позивачем уклали шлюб. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого позивач сплачує аліменти. ОСОБА_2 підтвердила, що дійсно вони з позивачем більше року не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, однак заперечила щодо розлучення, так як бажає щоб у сина був батько. Пояснення позивача заперечила і зазначила, що працює тренером у фітнесклубі до 22 години і її часто, після закінчення робочого дня, підвозять додому клієнти клубу, оскільки позивач, в період сумісного проживання, відмовлявся зустрічати її з роботи. Просить в задоволенні позову відмовити і надати їм з позивачем термін для примирення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №121249 від 23.02.2017 року.

Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №106691 від 21.12.2009 року.

Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході розгляду справи доведено, що сторони більше року, а саме з березня 2016 року, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, перебувають між собою у неприязних стосунках. Крім того позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу та виключає можливість примирення подружжя, а відповідачка не довела суду свого бажання примиритися задля збереження шлюбу.

Оскільки позивач ОСОБА_1 просить позов задовольнити, вказує на неможливість спільного проживання, збереження шлюбу, зазначає, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно шлюбні відносини та проживають окремо з березня 2016 року, виключає примирення подружжя, а відповідачка ОСОБА_2 не навела достатніх доказів, які б дали суду підстави вважати, що подружжя може примиритися, суд приходить до висновку, що сімя фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст.8,10,11,60,212-215,294 ЦПК України, ст.ст.110-112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 25 серпня 2009 року у Кузнецовському міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №173 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Головуючий