12.04.2017 Справа № 363/4003/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участю секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5 та приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності та позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання невиконаним, визнання недійсним та розірвання договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності,-

ВТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було неодноразово уточнений та 09.02.2017 року звернувся з останньою редакцією уточненого позову. Свій позов обґрунтовує тим, що 28.08.2007 року між ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_1 як продавцями та ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4,Ю., як покупцями було укладено Договір купівлі продажу, відповідно до якого продавці передали у власність покупцям, а покупці прийняли в рівних частинах кожний садовий будинок з надвірними будівлями, який розташований на території Вишгородського району Київської область в с. Хотянівка, «Підлісне» садівниче товариство садівницького масиву «Світанок», вул. Головна, буд. 109. Вказаний садовий будинок з надвірними будівлями належав продавцям по одній третій частині кожному. Під час укладання вказаного договору купівлі - продажу та по сьогоднішній день покупцями не було виконано вимоги п. 4 вказаного договору, відповідно до якого «продаж садового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчинено за 34 024 грн., які отримані продавцями від покупців до підписання цього договору в рівних частинах кожний». Покупцями не було передано кожному продавцю вказані грошові кошти. Крім того, станом на 27.11.2015 року власниками вказаного садового будинку є ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Тільки 16.01.2016 року відповідачами було зареєстровано право власності на спірний садовий будинок. Щодо спливу строку позовної давності зазначив, що лише після відкриття провадження по справі судом 26.09.2013 року за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, після його повідомлення про розгляд цієї справи та вручення позовної заяви він дізнався про можливе майбутнє порушення його прав, тому вважає, що ним не порушено строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Оскільки покупцями істотно було порушено умови договору купівлі продажу від 28.08.2007 року, оплату за вказаний садовий будинок проведено не було, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд визнати його недійсним, невиконаним, розірвати договір купівлі продажу та скасувати реєстрацію права власності садового будинку з надвірними будівлями, який розташований на території Вишгородського району Київської областв в с. Хотянівка, «Підлісне» садівниче товариство садівницького масиву «Світанок», вул. Головна, буд. 109, проведену на імя ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, який також було неодноразово уточнений та 09.02.2017 року звернулась до суду з останньою редакцією уточненого позову. Свій позов обґрунтовує тим, що 28.08.2007 року між сторонами було укладено даний договір купівлі продажу. Вказаний садовий будинок з надвірними будівлями належав продавцям по одній третій частині кожному. Під час укладання договору купівлі продажу 28.08.2007 року та по сьогоднішній день покупцями не було виконано умови п. 4 договору, а саме: продаж садового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчинено за 34 024 грн., які отримані продавцями від покупців до підписання цього договору в рівних частинах кожний». Покупцями не було передано кожному продавцю вказані грошові кошти. Крім того, станом на 27.11.2015 року власниками вказаного садового будинку є ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 16.01.2016 року покупцями було зареєстровано право власності на спірний садовий будинок. Щодо спливу строку позовної давності також зазначила, що після відкриття провадження по справі судом 26.09.2013 року за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 та після повідомлення про розгляд цієї справи, вручення позовної заяви вона дізналася про можливе майбутнє порушення її права, тому вважає, що нею не пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Оскільки відповідачами було порушено умови договору купівлі продажу, оплату за вказаний садовий будинок проведено не було, тому вона змушена була вступити до участі у розгляді вказаної цивільної справи в якості третьої особи, та предявити вимоги за даним позовом. Просить суд визнати невиконаним, недійсним Договір купівлі продажу садового будинку з надвірними будівлями, який розташований на території Вишгородського району Київської області в с. Хотянівка, «Підлісне» садівниче товариство садівницького масиву «Світанок», вул. Головна, буд. 109, який підписано 28.08.2007 року між ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_1 як Продавцями та ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_4 як Покупцями та зареєстровано приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 за реєстровим номером 10536; розірвати даний Договір купівлі продажу та скасувати реєстрацію права власності на вказаний садовий будинок.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 у судове засідання 12.04.2017 року не зявились, позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та його представника. Зазначив, що уточнену позовну заяву він повністю підтримує та просить суд її задовольнити. Під час розгляду справи надали пояснення по справі аналогічні тим, що містяться в позовних заявах, зокрема в останній редакції уточненого позову від 09.02.2017 року. Крім того, під час судових засідань надавали заперечення на позов та заяву відповідачів та їх представника щодо пропуску строку позовної давності.

Відповідач 1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судове засідання 12.04.2017 року не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, та без участі представника ОСОБА_9 та відповідача 2 ОСОБА_2 ОСОБА_4 Зазначив, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вони не визнають, просив відмовити в задоволенні уточнених позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Під час розгляду справи надали пояснення по справі аналогічні тим, що містяться в запереченнях на уточнені позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Крім того, представником відповідачів під час розгляду справи було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до уточнених позовних заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_5, оскільки останні пропустили трирічний строк позовної давності та втратили право на звернення до суду про захист своїх цивільних прав або інтересів у відповідності до ст. ст. 256, 257 ЦК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 у судове засідання 12.04.2017 року не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5 у судове засідання 12.04.2017 року не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника. Зазначила, що свою уточнену позовну заяву вона повністю підтримує та просить суд її задовольнити.

Крім того, під час розгляду справи була допитана ОСОБА_5 в якості свідка зі сторони позивача, яка пояснила суду, що дійсно, 28.08.2007 року між нею, ОСОБА_7, та ОСОБА_1 як продавцями та ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4,Ю., як покупцями було укладено Договір купівлі продажу. Предметом Договору купівлі продажу був садовий будинок з надвірними будівлями, який побудовано в 1983 році, загальною площею 32,9 кв.м. Вказаний садовий будинок з надвірними будівлями належав їм по одній третій частині кожному. Під час укладання договору купівлі продажу 28.08.2007 року та по сьогоднішній день покупцями не було виконано умови п. 4 договору, а саме не було передано вказані грошові кошти. Даний Договір був укладений та підписаний добровільно, без примусу.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 28.08.2007 року між ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_1 як продавцями та ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4,Ю., як покупцями було укладено Договір купівлі продажу, відповідно до якого продавці передали у власність покупцям, а покупці прийняли в рівних частинах кожний садовий будинок з надвірними будівлями, який розташований на території Вишгородського району Київської область в с. Хотянівка, «Підлісне» садівниче товариство садівницького масиву «Світанок», вул. Головна, буд. 109. Це був садовий будинок з надвірними будівлями, який побудовано в 1983 році, загальною площею 32,9 кв.м. (а.с. 8).

Відповідно до п.п.1-3, 5, 6 ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України ).

За змістом вказаної норми, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Вказаний садовий будинок з надвірними будівлями належав продавцям по одній третій частині кожному на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 23.12.2004 року за № 6-5513, зареєстрованих у Вишгородському бюро технічної інвентаризації 22.08.2007 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 190 та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 6534541 (а.с. 166-171).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

11 вересня 2013 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 275202, виданого Виконавчим комітетом Стрітівької сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 7 (а.с. 76).

Відповідно до п. 4 вказаного Договору, продаж садового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчинено за 34 024 грн.

Згідно до п. 5 вказаного Договору відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації 22.08.2007 року за № 15681221 вартість садового будинку з надвірними будівлями, що відчужується становить 34 024 грн. (а.с. 172-176).

П. 6 вказаного Договору зазначено, що сторони підтверджують, що земельна ділянка, на якій знаходиться садовий будинок не приватизована, акт на земельну ділянку не видавався.

Вказаний Договір 28.08.2007 року було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та зареєстровано за № 10536.

Згідно статті 216 ЦК України, вказано що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідності до ч. 1ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулюються цим законом.

Згідно приписів ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 3 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Станом на 27.11.2015 року власниками вказаного садового будинку по 1/3 частини за кожним були ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 91-92).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, видно що 16.01.2016 року було зареєстровано право власності на садовий будинок з надвірними будівлями, який розташований на території Вишгородського району Київської область в с. Хотянівка, «Підлісне» садівниче товариство садівницького масиву «Світанок», вул. Головна, буд. 109 за ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 по ? частини частки за кожним(а.с. 86-87, 110-111).

Позивачем ОСОБА_1, третьою особою ОСОБА_5 та їх представником не наведено, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, котрі б спростували факт неотримання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 грошових коштів за договором купівлі-продажу, оскільки вказані факти спростовуються письмовими матеріалами справи, зокрема договором купівлі-продажу, у якому чітко зазначається ціна в розмірі 34024 грн., які покупці передали продавцям до підписання даного договору.

З врахуванням вищезазначеного та п.4 Договору купівлі-продажу від 28.08.2007 року, яким сторони підтвердили факт повного розрахунку за даним правочином, та у продавців були відсутні до покупців будь-які претензії фінансового характеру, суд вважає заявлені уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, до матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_5 не надано також належних доказів, які б свідчили про недійсність оскаржуваного договору купівлі-продажу, оскільки ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, перелік яких є вичерпним відповідно до ст.203 ЦК України, а відсутність розрахунку, на який посилаються ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не є підставою для визнання його недійсним.

У зв'язку із висновком суду про відмову у задоволенні базової вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відсутні підстави і для задоволення похідних вимог сторін про визнання договору невиконанним, розірвання договору купівлі-продажу та скасування реєстрації права власності на даний садовий будинок.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 - представника ОСОБА_9 про застосування строку позовної давності до уточнених позовних заяв позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_5, оскільки останні пропустили трирічний строк позовної давності та втратили право на звернення до суду про захист своїх цивільних прав або інтересів у відповідності до ст. ст. 256, 257 ЦК України, не підлягає до застосування, оскільки суд прийшов до переконання щодо необґрунтованості позовних вимог в повному обсязі.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд встановлює обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивує свої висновки. Таким чином, у випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Таким чином, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні уточнених позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.203, 215, 256, 257 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58-60, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні уточненої позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5 та приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності та уточненої позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 про визнання невиконаним, визнання недійсним та розірвання договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.Б. Баличева