Номер провадження: 22-ц/785/1906/17
Головуючий у першій інстанції Жуган Л. В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 20.09.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ КБ «Надра» в особі Регіонального Управління ПАТ КБ « Надра»

про визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 10.09.2005року, від 17.07.2008 року, іпотечного договору від 17.07.2008 року, повернення квартири у спільну часткову власність, -

ВСТАНОВИЛА:

в червні 2015року позивач ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеса до відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ КБ «Надра» в особі Одеського регіонального Управління ПАТ КБ «Надра» з позовом про визнання недійсними договору купівлі - продажу від 10.09.2005 року, договору купівлі - продажу від 17.07.2008 року та іпотечного договору від 17.07.2008 року, повернення квартири у спільну часткову власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.08.2000 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 51,0 кв. м., належала на праве спільної часткової власності ОСОБА_3,(батько) ОСОБА_4.(брат) та ОСОБА_2 (позивач) в рівних частках.

Позивач посилається, що 10.09.2005 року під тиском батька, вона, не усвідомлюючи значення своїх дій, не маючи змоги керувати своїми діями, підписала договір купівлі - продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., на підставі якого вона, її брат ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1.

Вважає, що договір купівлі-продажу від 10.09.2005 року не відповідає вимогам закону є недійсним, оскільки на час його укладання їй було всього 17 років, вона набула повної цивільної дієздатності у зв'язку з державною реєстрацією її як фізичної-особи підприємця. Але усі документи були підписані нею під тиском батька, це було зроблено з метою позбавити її права власності на житло та уникнути залучення органів опіки та піклування, який зобов'язаний здійснювати контроль щодо прав неповнолітніх, внаслідок укладання цієї угоди вона, як неповнолітня особа, залишилася без житла.

Про те, що вона зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності позивач дізналась лише в квітні 2015 року, звернулась з цього приводу до реєстраційної служби, за її бажанням було внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Позивач стверджувала, що договір купівлі-продажу від 10.09.2005 року є фіктивним правочином, враховуючи, що фактично спірна квартира не була передана у власність відповідача ОСОБА_5, вони залишили з собою право на реєстрацію за адресою спірної квартири, позивач постійно до теперішнього часу проживає в квартирі.

17.07.2008 року між відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_3, її батьком, був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М., на підставі якого відповідач ОСОБА_5 передала у власність відповідача ОСОБА_3, батька, спірну квартиру.

17.07.2008 року відповідач ОСОБА_3 уклав з ВАТ КБ «Надра» в особі Одеського РУ кредитний договір №05/07/2008/840-К/501, в забезпечення виконання зобов'язань з кредитним договором 17.07.2008року між ОСОБА_3 і вказаним Банком укладений договір іпотеки, предметом іпотеки є спірна квартира АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу від 17.07.2008року позивач вважає також недійсним посилаючись на те, що після укладання вказаного договору батько незаконно розпорядився житлом, передавши його в іпотеку Банку.

Позивач вважає, що договір іпотеки від 17.07.2008 року є також недійсним, для його укладання необхідна згода всіх співвласників квартири, враховуючи фіктивність переходу права власності на квартиру від ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, а в подальшому від ОСОБА_5 особисто до ОСОБА_3 вона та брат ОСОБА_4, які не давали згоди на укладення договору іпотеки, позбавилися житла.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати недійсними договори купівлі - продажу від 10.09.2005 року, від 17.07.2008 року, визнати недійсним іпотечні договір від 17.07.2008 року, повернути квартиру у спільну часткову власність.

В суді першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримала.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилася, повідомлялися про день і час розгляду справи.

Відповідач, ПАТ Комерційний банк «Надра» в особі Одеського регіонального Управління ПАТ КБ «Надра» позов не визнав, подана заява про розгляд справи за їх відсутності..

В запереченнях на заявлений позов представник Банку по довіреності, посилався на те, що 17.07.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 60088,00 доларів США, цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 17.07.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 17.07.2008року між Банком та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, на підставі якого ОСОБА_3 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав лише тоді, коли внаслідок заборгованості за кредитним договором Банк звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, саме на спірну квартиру, звертається увага що позивачем пропущено строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Рішенням суду першої інстанції від 20.09.2016 року в позові ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі (а.с.225-233,т1).

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

До апеляційного суду сторони не з'явилися, повідомлені, всі зворотні повідомлення щодо позивача та відповідачів приєднані до матеріалів справи.

У відповідності з вимогами ст.305ч2 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ЦК України, роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009року №9 зі змінами та доповненнями « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

По матеріалам встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації №151481 від 23.08.2000 року квартиру АДРЕСА_1 передано у спільну часткову власність ОСОБА_3,(батько) ОСОБА_4.(син) та ОСОБА_2.(донька, позивач), вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.08.2000 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, в рівних частках, по 1/3 частині кожному.

Право власності співвласників було зареєстровано в «КП «ОМБТІ та РОН» 23.08.2000 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за НОМЕР_2 від 07.09.2005 року.

Оспорюючи законність договору купівлі - продажу від 10.09.2005року позивач посилається на те, що вказану угоду вона уклала під тиском батька, відповідача ОСОБА_3, вона була неповнолітньою, не розуміла наслідків того, що позбавляється житла.

Суд першої інстанції перевіряв вказані доводи і звертав увагу на наступне.

Згідно п.п. 3, 4 ст. 35 ЦК України, повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і яка бажає займатися підприємницькою діяльністю. За наявності письмової згоди на це батьків (усиновлювачів), піклувальника або органу опіки та піклування така особа може бути зареєстрована як підприємець. У цьому разі фізична особа набуває повної цивільної дієздатності з моменту державної реєстрації її як підприємця. Повна цивільна дієздатність, надана фізичній особі, поширюється на усі цивільні права та обов'язки.

З копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3, яка є у матеріалах нотаріального провадження, який суд витребував у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової В.В. по укладанню договору купівлі-продажу від 10.09.2005 року, встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, дата проведення державної реєстрації 08.09.2005 року, номер запису про державну реєстрацію 0019861.

По матеріалам нотаріального провадження угоди - договору купівлі-продажу від 10.09.2005року встановлено, що між «ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка набула повної цивільної дієздатності згідно ст. 35 ЦК України, у зв'язку з державною реєстрацією як фізичної особи-підприємця (свідоцтво НОМЕР_5, видане ОСОБА_8, Державним реєстратором виконкому ОМР, дата проведення державної реєстрації 08.09.2005 року) ІПН НОМЕР_1) (продавці) та ОСОБА_5(покупець) був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1». Договір посвідчений 10.09.2005 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашова В.В., та зареєстрований в реєстрі за №10454 (а.с.13,т1).

Відповідно до умов п. 2 вказаного Договору, продаж сторонами вчинено за 26739грн.які продавці, в рівних частках кожний, отримали від покупця повністю до підписання цього Договору.

Пунктом 4 Договору зазначено, що Продавці стверджують, що цей договір прав малолітніх, неповнолітніх осіб не порушує.

Також перед підписами сторін у договорі зазначено: «Зміст, значення договору та його правові наслідки сторонам нотаріусом роз'яснено. Текст договору сторонами прочитано. Договір відповідає дійсним намірам сторін» - що спростовує посилання позивача про те що нотаріусом не роз'яснено їй правові наслідки договору та вона його не читала коли підписувала.

До Договору купівлі-продажу долучено довідку, що міститься в матеріалах нотаріального провадження, в якій зазначено, що «нотаріусу надано для огляду та повернуто гр. ОСОБА_2:

Відповідно до ст. 203 ЦК України, передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам , особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності , волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі , правочин має вчинятися у формі, встановленій законом , правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним , правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

При зверненні до суду позивач посилалася на те, що після укладання договору купівлі - продажу від 10.09.2005 року вони з братом залишилися зареєстрованими за адресою спірної квартири, тобто угода була фіктивною

Перевіряючи вказані доводи встановлено, що після укладання договору купівлі-продажу від 10.09.2005 року ОСОБА_5 (покупець) зареєструвала своє право власності на квартиру АДРЕСА_1, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним НОМЕР_6, номер запису 74, в книзі 597 пр-16, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_7, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 28.12.2005 року, що підтверджує законність правочину.

В ході розгляду справи позивач посилалася на документ (без зазначення дати його складання) яким підтверджено реєстрація і проживання позивача та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спірній квартирі. Посилаючись на вказаний документ позивач стверджувала, що це є доказом незаконності спірного правочину від 10.09.2005року.

З вказаним доказом суд першої інстанції а також колегія не погоджується, оскільки у власника є право на свій розсуд розпоряджатися та володіти своїм майном, в тому числі залишити за попередніми власниками місце реєстрації та право проживання у квартирі, яку він придбав у власність (ст.317ч 1ЦК України).

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі і перевіряючи доводи позивача щодо незаконності договору купівлі - продажу від 10.09.2005 року по спірній квартирі, суд дійшов висновку, що даний договір був укладений відповідно до норм діючого законодавства, була додержана письмова форма договору, нотаріальне посвідчення, сторони договору мали повний об'єм необхідної правосуб'єктності та фактично виконано умови правочину із створенням правових наслідків.

На підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безулею О.М., та зареєстрованого в реєстрі за №1836, нотаріального провадження, витребуваного судом, ОСОБА_5, (продавець), передала у власність ОСОБА_2.(покупець) квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 3.1. Договору, передбачено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 290874 грн.

З інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_8 від 08.10.2015 року, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

На підставі кредитного договору №05/07/2008/840-К/501 від 17.07.2008 року ОСОБА_3 отримав від ВАТ КБ «Надра» кредит у розмірі 60088,00 доларів США, цільове використання кредиту: проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 17.07.2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

В забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, між ним та Банком, 17.07.2008 року, був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безулею О.М., та зареєстрований в реєстрі за №1840.

Позивач ОСОБА_2 оскаржує законність договору купівлі - продажу від 10.07.2008року і законність договору іпотеки від 10.07.2008 року, посилаючись на порушення своїх прав.

Відповідно до вимог ст. 317ч1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач ОСОБА_3, став власником спірної квартири на підставі угоди від 10.07.2008 року передав своє нерухоме майно в іпотеку Банку, який надав йому кредит.

Позивач ОСОБА_2 не є стороною договору купівлі - продажу від 10.07.2008 року, не є стороною договору іпотеки від 10.07.2008 року.

Таким чином, договір купівлі-продажу від 10.07.2008 року і договір іпотеки від 17.07.2008 року вчинено відповідно до норм чинного законодавства, підстав для визнання їх недійсними не встановлено, тому в цій частині вимог позивача було відмовлено.

По матеріалам встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки були задоволені.

У зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, звернуто стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: квартиру, загальною площею 51,0 кв. м., під АДРЕСА_1, шляхом надання ПАТ КБ «Надра» права укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. На час реалізації вищевказаного майна передати його в управління ПАТ КБ «Надра». Виселити з вказаної квартири осіб, які там проживають після укладання іпотечного договору від 17.07.2008 року, без надання іншого приміщення.

У зв'язку з відмовою у задоволенні вимог: про визнання недійсними договору купівлі - продажу від 10.09.2005 року, договору купівлі - продажу від 17.07.2008 року та іпотечного договору від 17.07.2008 року, відсутні підстави задоволення вимог позивача про повернення спірної квартири у спільну часткову власність.

В ході розгляду справи судом не встановлено порушення права позивача ОСОБА_2 при укладанні спірних договорів купівлі-продажу та договору іпотеки, тому суд відмовив у задоволенні позовних вимог по суті.

Колегія перевірила доводи апеляційної скарги і їм надана оцінка в ухвалі апеляційного суду, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА;

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 20.09.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПАТ КБ « Надра» в особі Регіонального Управління ПАТ КБ « Надра»

про визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 10.09.2005 року, від 17.07.2008 року, іпотечного договору від 17.07.2008 року, повернення квартири у спільну часткову власність залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська