Справа № 466/2391/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

«5» квітня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська, ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 про зобовязання включити його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів-вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в порядку черговості за рахунок ліквідаційної процедури,

в с т а н о в и л а :

3 квітня 2017 року ОСОБА_3, як представник ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2, в якому просила суд зобовязати відповідача включити ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів-вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в порядку черговості за рахунок ліквідаційної процедури, як спадкоємця по смерті вкладника ОСОБА_4

Ознайомившись зі змістом позовних вимог, вважаю, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Проте, вважаю, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму ВАС України № 8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд є юридичною особою публічного права. Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Відповідачем у даній справі є субєкт владних повноважень - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, як працівник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Даний спір стосується оскарження позивачем, який в порядку спадкування набув і оформив право власності на вклад, дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення до переліку владників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом.

Такі спірні правовідносини регулюються розділом V "Гарантії Фонду та відшкодування за вкладами" Закону № 4452-VI.

Згідно з ч. 1 статті 26 зазначеного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Спір про включення до реєстру вкладників, який має місце у даній справі, не стосується процедури ліквідації банку та права власності позивача на цей вклад в порядку спадкування. Тому, вважаю безпідставним покликання позивача про те, що спір виник на підставі цивільно-правової угоди, підлягає захисту за привалами цивільного судочинства.

У цій справі мають місце відносини, які стосуються включення до реєстру вкладників, який є підставою для відшкодування гарантованої суми вкладу Фондом і у даному випадку уповноважена особа Фонду, формуючи відповідний реєстр та передаючи його до Фонду, виконує процедурні, публічні функції держави, що стосуються гарантованої державою суми банківського вкладу, яка відшкодовуватиметься незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна) за рахунок наявних у державного органу - Фонду коштів.

У даному випадку у позивача виникає вимога до держави в особі Фонду.

За таких обставин, даний спір щодо включення до реєстру вкладників, який є підставою для відшкодування гарантованої суми вкладу Фондом, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вважаю, що у відкритті провадження по справі слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

До позову долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 640грн. на ім'я ОСОБА_5, яка не має відношення до справи. Тому цей судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 15, 122, 209 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 про зобовязання включити його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів-вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами в порядку черговості за рахунок ліквідаційної процедури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з моменту її отримання.

Суддя: ОСОБА_6