Справа № 185/1331/17
Провадження № 2/185/1753/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря - Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди,-
16 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп», в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі у сумі 4573,45 грн., стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн.
Позов мотивовано тим, що 30 вересня 2016 року ОСОБА_1 прийнято на роботу апаратником обробки зерна 6 розряду підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп». Свої трудові обов'язки позивач виконував належним чином. Однак відповідач заробітну плату не виплачував, тим самим, станом на 25 листопада 2016 року відповідач перед позивачем має заборгованість по заробітній платі у сумі 4573,45 грн. 25 листопада 2016 року позивач був звільнений за п.1 ст.36 КЗпП України. Те, що відповідач своєчасно не виплачував позивачу заробітну плату, заподіює позивачу величезні моральні страждання, позивач увесь час переживає з приводу існування своєї сім'ї, змушений шукати додаткового заробітку для організації свого життя, тому вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу моральну шкоду.
У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Позивач у період з 30.09.2016 року по 25.11.2016 року перебував в трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» згідно наказів №26-к від 30.09.2016 року про призначення на посаду та №12-к від 25.11.2016 року про звільнення. 25.11.2016 року позивача було звільнено на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін.
Згідно довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» станом на 08 грудня 2016 року заборгованість по виплаті заробітної плати підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» ОСОБА_1 за період роботи з 01 жовтня 2016 року по 25 листопада 2016 року становить 4573,45 грн.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до частин 1,2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 9 постанови Пленуму від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, ОСОБА_1, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем заявлено вимоги майнового (стягнення заборгованості по заробітній платі) та немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн. (640 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу майнового характеру) + 640грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу немайнового характеру)).
Керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 4573 (чотири тисячі п'ятсот сімдесят три) грн. 45 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус Оптіма Груп» на користь держави судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя А. О. Врона