АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1068/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське», третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Чорнобаївського районного управління юстиції, про визнання договорів оренди землі недійсними, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до СТОВ «Богодухівське» про визнання договорів оренди землі недійсними.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно Державного акта серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення сільської ради с.Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області № 2-11 від 28 серпня 2002 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4534508 від 28.01.2014 року , позивачка являється власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 2.86 га. кожна. До січня 2011 року вказані земельні ділянки на підставі договору оренди, укладеного між нею та відповідачем, перебували у користуванні СТОВ «Богодухівське».

1 січня 2011 року СТОВ «Богодухівське» переуклало договори оренди з іншими землевласниками, однак позивачка відмовилась переукладати договори оренди належних їй земельних ділянок, оскільки мала намір самостійно їх використовувати.

4 січня 2016 року вона звернулася до СТОВ «Богодухівське» з проханням повернути належні їй земельні ділянки, але їй було відмовлено з посиланням на те, що між нею та цим сільськогосподарським товариством укладені договори оренди земельних ділянок від 21 січня 2013 року та 12 лютого 2014 року строком на п'ять років.

Ознайомившись з наданими їй для огляду договорами, вона виявила, що підписи в них виконані не нею, а від її імені іншою особою.

Уточнивши позовні вимоги, просила визнати недійсними укладені між нею та відповідачем договори оренди від 21 січня 2013 року та 12 лютого 2014 року земельних ділянок площею по 2,86 га кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати недійсними та скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок і номери записів про інше речове право, вчинених на підставі цих договорів оренди землі; зобов'язати СТОВ «Богодухівське» повернути їй за актом приймання-передачі в натурі зазначені земельні ділянки.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року позов задоволено. Ухвалено визнати недійсними договори оренди землі укладені 21.01.2013 року та 12.02.2014 року між СТОВ «Богодухівське» та ОСОБА_6 зареєстровані 29.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 68225504 та 17.02.2015 року за № 8765713.

Визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки площею 2,86 га. кадастровий номер НОМЕР_2, номер запису: 6825504, вчинених на підставі договору оренди землі між СТОВ «Богодухівське» від 21.01.2013 року та ОСОБА_6 зареєстрований 29.08.2014 року.

Визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права-права оренди земельної ділянки площею 2,86 га., кадастровий номер НОМЕР_3 номер запису: 8765713, вчинених на підставі договору оренди землі між СТОВ «Богодухівське» від 12.02.2014 року та ОСОБА_6, зареєстрований 17.02.2015 року.

Зобов"язати СТОВ «Богодухівське» повернути ОСОБА_6 за актом прийому-передачі, в натурі земельну ділянку площею - 2,86 га. кадастровий номер НОМЕР_2, та земельну ділянку площею - 2,86 га. кадастровий номер НОМЕР_3 які належать останній на праві приватної власності у відповідності до Державного акта на землю серії НОМЕР_1 від 28.08.2002 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4534508 від 28.01.2014 року.

Стягнути з СТОВ «Богодухівське» на користь ОСОБА_6 понесені судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1500,00 грн., 2250,24 грн. витрат пов"язаних з оплатою проведення почеркознавчої експертизи та 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі СТОВ «Богодухівське», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 31.05.2016 року рішення Драбівського районного суду Черкаської області скасовано, ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_6 в позові до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське про визнання договорів оренди землі недійсними - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.03.2017 року рішення апеляційного суду Черкаської області від 29.07.2016 року скасоване, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Про день та час розгляду справи сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з»явились, про причини неявки апеляційному суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлений в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оспорювані договори оренди земельних ділянок були укладені без волі позивача та нею не підписані, а підпис на них виконано іншою особою, що підтверджено висновком експерта.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 2,86 га, яка розташована на території Богодухівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9)

Також, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 відповідно до рішення суду належить земельна ділянка площею 2,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером НОМЕР_4 (а.с. 10).

Тобто, ОСОБА_6 являється власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею по 2.86 га. кожна

Між позивачем та СТОВ «Богодухівське» існували два договори оренди зазначених земельних ділянок, строк дії яких сплив у січні 2011 року, що сторони не заперечували в ході розгляду справи судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2013 року між ОСОБА_6 та СТОВ «Богодухівське» укладено договір оренди землі, яка знаходиться в адміністративних межах Богодухівської сільської ради площею 2,86 га за кадастровим номером НОМЕР_2, строком на 5 років (а.с. 15).

12 лютого 2014 року між ОСОБА_6 та СТОВ «Богодухівське» укладено договір оренди землі , яка знаходиться в адміністративних межах Богодухівської сільської ради площею 2,86 га за кадастровим номером НОМЕР_4, строком на 5 років (а.с. 11).

04 січня 2016 року ОСОБА_6 звернулася до товариства із вимогою повернути належні їй земельні ділянки, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що вона 21 січня 2013 року та 12 квітня 2014 року підписала договори оренди цих земельних ділянок строком на 5 років. Дана обставина відповідачем в ході розгляду справи судом першої інстанції не заперечувалась.

Зазначені правовідносини регулюються ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі».

Ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, ЗУ «Про оренду землі».

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_6 вказувала, що вона договори оренди земельних ділянок від 21 січня 2013 року та 12 лютого 2014 року не підписувала, підпис від її імені виконано іншою особою.

Відповідно до ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно висновку експерта від 04.04.2016 року № 1/388 підписи в договорах оренди земельної ділянки від 21 січня 2013 року та 12 лютого 2014 року в графі «орендодавець» виконані, вірогідно не ОСОБА_6, а іншою особою. Зазначений підпис у даних договорах виконаний, вірогідно, без наслідування підпису ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що право позивача на вільне і самостійне володіння належними йому земельними ділянками порушено відповідачем який безпідставно використовує дані ділянки проти волі останнього.

Тому, вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції в першому абзаці резолютивної частини рішення допущена описка в зазначенні дати укладення договору оренди земельної ділянки, яка може бути виправлена в порядку визначеному ст. 219 ЦПК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське» - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівське», третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Чорнобаївського районного управління юстиції, про визнання договорів оренди землі недійсними - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :