БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1341/17, cправа № 361/1138/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» квітня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення частини витрат, понесених на лікування хвороби, одержаної під час спільного проживання без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить: - стягнути із ОСОБА_3 витрати понесені на лікування хвороби, одержаної під час спільного проживання у розмірі - 4 060 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначається, що позивач впродовж тривалого часу проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня

2015 року із ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі - 600 грн. та аліменти на утримання позивача у розмірі - 300 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач періодично та нерегулярно перераховує грошові кошти за вищевказаним рішенням суду.

За наслідками пологів при народженні спільної доньки позивач отримала хворобу, а саме ускладнену дисплазію 4-го ступеня шийки матки, а також супутні захворювання у вигляді послабленого імунітету. На оплату лікування наявного захворювання позивачем витрачено 8 119 грн. 86 коп.

Вважає, що відповідач зобов'язаний приймати участь у витратах на лікування, що пов'язані із хворобою другого із подружжя. У зв'язку із чим, стягненню із ОСОБА_3 підлягає ? частина витрат у розмірі 4 060 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає, що вони є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, направив заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати дану справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у селі Семиполки Броварського району Київської області. Батько - ОСОБА_3. Мати - ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 у розмірі - 600 грн. та аліменти на утримання дружини у розмірі - 300 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої «Київським обласним онкологічним диспансером» від 26 січня 2017 року ОСОБА_1 встановлено діагноз тяжка дисплазія епітелію шийки матки. З підстав наявності такого діагнозу позивач знаходиться на диспансерному обліку у Київському обласному онкологічному диспансері із 13 вересня 2013 року.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 91 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Заявляючи вимогу про стягнення витрат, понесених на лікування хвороби, одержаної під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, позивач посилається на норми статей 76 й 84 СК України.

Згідно зі статтею 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п'ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює і незалежно від її матеріального стану, при умові, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вищевказані норми сімейного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на ті обставини, що на підставі рішення суду із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Діючим законодавством не передбачено обов'язку одного із подружжя участі у додаткових витратах другого із подружжя. У даному випадку, правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат, понесених на лікування хвороби, одержаної під час спільного проживання відповідно до статті 76 СК України, судом не встановлено.

Керуючись статтями 212 - 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин