Номер провадження: 22-ц/785/2779/17
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

13.11.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до КП «ЖКС «Фонтанський» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, по якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 55 828 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на балансі у відповідача. Квартира позивача знаходиться на першому поверсі житлового будинку, під квартирою знаходиться підвальне приміщення житлового будинку, в якому знаходяться комунікації будинку, а саме каналізаційні труби. Через неналежне ставлення до сантехнічного обладнання, а саме несвоєчасне проведення поточного ремонту стоякових труб квартиру позивача було залито, що завдало їй матеріальної та моральної шкоди, що стало підставою звернення до суду з даним позовом (а.с. 3-7).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року частково задоволений позов ОСОБА_2, стягнуто з КП «ЖКС «Фонтанський» на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 55 828 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 558,28 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (а.с. 191-196).

05.01.2017 року КП «ЖКС «Фонтанський», не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, по якій, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт посилається на те, що оскільки актом від 05.04.2011 року встановлено вину ОСОБА_3 в затопленні квартири позивача, і при цьому судом встановлено, що даний акт відповідає вимогам чинного законодавства, то ОСОБА_3, яка приймала участь у справі, не довела, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно належним відповідачем по справі є саме ОСОБА_3. Крім того апелянт посилається на те, що позивач звернулася до суду після спливу строку позовної давності (а.с.204-206).

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Позивач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що її квартира знаходиться на одному рівні з квартирою позивача, тобто є суміжними та мають спільну стінку. Проблема с сирістю цієї стінки існує з 2007 року, не тільки у позивачки, але й і у неї. Підтвердила, що з 2007 року вона неодноразово зверталась до відповідача, райадміністрації, депутатів щоб було проведено заміну труб та усунуто протікання по каналізаційному стояку, проте і до цього часу проблема не ліквідована. В зв'язку з незадовільним станом комунікацій, що призводить до затікання по всій спільній стіні квартир вона була змушена переїхати до іншого місця проживання. Пояснила, що подібні акту від 05.04.2011 р. про «вину» когось з мешканців будинку працівниками відповідача складали постійно, кожен раз після її чергового звернення про усунення затікання по каналізаційній трубі з верхніх поверхів до приміщень першого поверху та підвалу. Зазначила, що підвальне приміщення під її квартирою та квартирою позивачки знаходиться в антисанітарному стані, оскільки проблема затікання по стені, незважаючи на те, що відповідач частково змінив після заливу стояки, залишилась.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження які з'явились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року залишенню без змін, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причина затоплення від 05 квітня 2011 року квартири позивача і полягає в тому, що залив квартири відбувся внаслідок течії каналізаційних труб, які через недбале ставлення працівників відповідача не були замінені своєчасно. При цьому суд першої інстанції посилився на акт дільниці №9 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 05 квітня 2011 року, який зафіксував факт залиття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 15.09.2008 року, посвідченого Лічман І.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №10016 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21376832 від 23.12.2008р. номер запису: 1545 в книзі: 161дод-13. (а.с. 8-9).

Квартира розташована на першому поверсі житлового будинку, під якою знаходиться підвальне приміщення житлового будинку, в якому знаходяться комунікації будинку, а саме каналізаційні труби. Вказана обставина учасниками провадження не заперечується.

Згідно Листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угод, обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації ( підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Факт затоплення квартири позивачки 05 квітня 2011 року підтверджується актом дільниці № 9 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 05 квітня 2011 року (а.с. 10).

При цьому посилання апелента на вину третьої особи у вказаному заливі відхиляються колегією суддів, оскільки квартира третьої особи знаходиться на одному рівні з квартирою позивачки, а виходячи з характеру пошкоджень (а.с. 38-41), а також висновків спеціалістів, причиною залиття є в цілому несправність системи каналізаційного стояку по всьому будинку, що призводить до накопичення вологи зі всього будинку на рівні підвалу та першого поверху.

Згідно п. 2.2. Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції жилих будівель в містах і селищах України, затверджена Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 31 грудня 1991 року №135 технічне обслуговування жилих будівель включає роботи по контролю за їх технічним станом, усуненню несправностей, які вимагають негайного виконання, налагодження і регулювання технічного обладнання, підготовку будівель до сезонної експлуатації, а також по забезпеченню нормативного повітряного обміну, температурно-вогкісних та інших показників приміщень.

Відповідач являється комунальним підприємством виконавчого комітету Одеської міської Ради, яке уповноважено міською владою на виконання функцій в області житлово-комунального господарства та задоволення потреб мешканців міста у роботі та послугах, пов'язаних з управлінням житловим господарством. Не виконання відповідачем своїх обов'язків по управлінню житловим фондом, його експлуатації та забезпечення схоронності порушує права та охоронювані законом інтереси громадян (а.с. 112-120).

При цьому відхиляються посилання апелянта на відсутність доступу до труб з вини третьої особи, оскільки як вбачається з матеріалів відповідач звертався до ОСОБА_3 з проханням надати доступ до каналізаційних труб для проведення ремонту, але після усної відмови від ОСОБА_3 відповідач 01 червня 2011 року звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про надання доступу до належній їй квартирі. У своїй позовній заяві відповідач підтвердив, що каналізаційні труби знаходяться у нього на балансі, чим фактично визнав факт відповідальності за причину заливу квартири позивача (а.с. 109-110), разом з тим вказаний позов 07 грудня 2011 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси по справі №2/1522/8827/11 позовна заява відповідача залишена без розгляду, у зв'язку з тим, що представник відповідача надав до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв'язку із добровільним виконанням вимог (а.с.110).

Також колегія суддів зауважує, що після звернення до суду з цим позовом відповідач самостійно здійснив ремонті роботи та замінив каналізаційні труби, в зв'язку з чим було уточнено позовні вимоги (а.с. 117). Вказана обставина підтверджена третьою особою в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.4 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач відмовляється допустити в займані ним приміщення представників виконавця/виробника і при цьому є об'єктивні підстави вважати, що неполадки, які унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам, відбулися саме в цих приміщеннях, - доступ у приміщення відбувається без отримання згоди споживача (несанкціонований доступ).

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявами про погіршення стану квартири, усунення недоліків каналізаційних труб, внаслідок чого позивачу завдається матеріальна шкода, що підтверджується заявами від 22.10.2012 року, від 17.01.2013 року, 14.03.2014 року, від 16.10.2014 року та від 03.02.2015 року (а.с.11-17).

Згідно технічного висновку ТОВ «Регіонбуд ПБ» про технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій квартири АДРЕСА_1 від 06.06.2011 року було встановлено незадовільний стан квартири у зв'язку з течією каналізаційних труб, які знаходяться в квартирі №17, також було встановлено що власниця квартири №17 перешкоджає робітникам ділянки №9 відповідача провести ремонтні роботи. У технічному висновку було оцінено вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача у розмірі 8520, 00 грн. (а.с.30-35).

Згідно висновку будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» №083/2014 від 11.07.2014р. було також підтверджено, що виникнення пошкоджень обробних матеріалів та конструкцій в квартирі позивача, є несправність інженерних комунікацій в квартирі №17. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 26936, 00 грн. (а.с. 35-73).

Згідно висновку будівельно-технічного, оціночно-будівельного експертного дослідження ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» №078/2015 від 26.05.2015р. було також підтверджено, що виникнення пошкоджень обробних матеріалів та конструкцій в квартирі позивача, є несправність інженерних комунікацій в квартирі №17. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 48410, 00 грн. (а.с. 74-119).

Крім того, позивач для проведення оцінки ремонтно-відновлювальних робіт оплатив ТОВ «Регіонбуд ПБ» 1000,00 грн., ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім..Скибінського С.С.» 4500,00 грн. (а.с. 108).

Також позивач вже витратив кошти на відновлювальні будівельні матеріали на загальну суму 1918,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи (а.с. 18-19).

Таким чином, позивачу було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 55 828,00 грн.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам суд першої інстанції правильно встановив, що шкода завдана майну позивачці внаслідок невиконання покладаних на відповідача обов'язків, оскільки відповідно до п.2.12 Наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», саме балансоутримувач будинку, яким у даному випадку є відповідач, повинен здійснювати належне технічне обслуговування будинку, поточний та капітальний ремонт централізованого водопостачання та водовідведення.

При цьому правильно посилався на п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, ст. 22 ЦК України, та помилково на статті ЦК України, які регламентують компенсацію шкоди завданої в не договірних відносинах. Разом з тим, вказана помилка не вплинула на правильний по суті висновок суду про необхідність компенсації завданої шкоди позивачу внаслідок невиконання покладений законом та договором обов'язків щодо утримання мереж.

Щодо посилань апелянта на те, що позивач звернулася до суду після спливу строку позовної давності, то колегія суддів відхиляючи вказаний довід, звертає увагу апелянта на те, що у суді першої інстанції відповідачем не подавалася заява про застосування строків позовної давності (ч. 3 ст. 266 ЦК України) та на вказану обставину сторона не посилалась, відповідно апеляційний суду переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Оскільки доводи апеляційної скарги, які містять багато посилань на практику ВСУ, яка до того ж врахована судом, не враховують конкретних обставин справи, та не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішенні без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова

10.05.2017 року м. Одеса