Провадження № 2/761/4759/2017
У Х В А Л А

24 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко Ірина Олександрівна розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, відповідно до якої позивач повинен додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, позивачем до позовної заяви приєднано копію, а не оригінал квитанції від 18.03.2017 року про сплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., яке за формою не відповідає вищевказаним вимогам, а тому не може бути належним доказом сплати судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Відповідно до до.ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, а саме: оригінал платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 119,121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: