Справа № 346/1022/17
Провадження № 2/346/826/17
27 квітня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі:головуючого-судді ОСОБА_1,
секретаря Олексюк Г.І.,
з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Приватного підприємства Солекс про спонукання до виконання умов мирової угоди, -
Свої зобовязання перед відповідачем вона виконала 29.01.2016р.. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, уникає спілкування та телефонних розмов, а тому просить суд зобовязати ПП Солекс виконати умови мирової угоди від 21.05.2013 р., затвердженої ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03.06.2013 р., а саме: укласти із нею договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 за ціною сплаченої суми боргу з зазначенням у договорі, що кошти від проданої квартири отримані на підставі мирової угоди від 21.05.2013 р., стягнути з ПП Солекс на їх користь судові витрати.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів.
Зясувавши обставини, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03 червня 2013 року було затверджено мирову угоду укладену між ПП Солекс та ОСОБА_2, ОСОБА_3 за якою:
ПП Солекс на протязі 30 днів з моменту сплати повної суми боргу укладає з відповідачем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 за ціною сплаченої суми боргу з зазначенням в договорі, що кошти від проданої квартири отримані на підставі даної мирової угоди.
Всі витрати по посвідченні договору купівлі-продажу квартири несе відповідач ОСОБА_2.
Кошти, які будуть перераховані (внесені) відповідачем ОСОБА_2 на рахунок ПП Солекс в рахунок погашення боргу, позивач використовує за своїми потребами.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти повернення на рахунок ПП Солекс коштів в сумі 17 756 (сімнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн.24 коп. з рахунку відкритого на імя відповідача ОСОБА_2, Коломийським відділом ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції по виконавчому провадженню № 21091346 за платіжним дорученням № 834 від 15 березня 2011року.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти повернення на поточний рахунок позивача ПП Солекс вказаний в п.2 мирової угоди від 21 травня 2013 року, коштів в сумі 3021 (три тисячі двадцять одна) грн. 21 коп. перерахованих Коломийським міським відділом ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції без згоди відповідача ОСОБА_2 в користь ПАТ Індустріально-експортний банк.
Позивач відмовляється від позовних вимог про виселення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з їх неповнолітньою дитиною з квартири АДРЕСА_5 та стягнення моральної шкоди.
Інші витрати понесені сторонами під час розгляду справи не відшкодовуються і відносяться до витрат сторін без відшкодування другою стороною.
Свої зобовязання перед ПП Солекс ОСОБА_2 виконала 29.01.2016р., однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань, уникає спілкування та телефонних розмов.
Відповідно до частин першої, четвертої, пятої статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.
Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.
Пунктом 5 статті 3 Закону України Про виконавче провадження у редакції від 21 квітня 1999 року передбачалося, що мирові угоди, затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.
Однак Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, який набрав чинності 1 січня 2004 року, положення пункту 5 статті 3 Закону України Про виконавче провадження виключено.
Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (03 червня 2013 року), зазначена мирова угода не відносилася до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 17 Закону України Про виконавче провадження (у редакції на момент визнання мирової угоди) виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних справах у випадках, передбачених законом.
Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 цього Закону.
Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України Про виконавче провадження (пункт 6 частини першої статті 26 цього Закону).
Ухвала суду про визнання мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою лише в разі, якщо ця ухвала відповідає вимогам, передбаченим статтею 18 указаного Закону.

Системний аналіз зазначених норм показав, що в разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця ухвала відповідає вимогам статті 18 Закону України Про виконавче провадження, але інша сторона угоди також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Для застосування вказаної підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі.

Спірні правовідносини в цій справі є похідними від правовідносин у справі, в якій постановлено ухвалу про визнання мирової угоди, але вони не є тотожними у звязку з відсутністю однієї зі складових, необхідних для застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, а саме тотожної підстави позову. У цій справі підставою позову є невиконання стороною однієї з умов мирової угоди в частині зобовязання відповідача. У справі, в якій постановлено ухвалу про визнання мирової угоди, підставою позову була необхідність виселення без надання іншого житла, відшкодування моральної шкоди.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-247цс15 від 23 вересня 2015 року і № 6-342цс15 від 11 листопада 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 610 ЦК визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є зміна умов зобовязання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк.

Положеннями ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду.

Відповідач ухиляється від добровільного виконання вказаної мирової угоди, також ухвала про визнання мирової угоди, яка не виконується в добровільному порядку, не може бути звернена до примусового виконання у звязку з тим, що в ній відсутні вказівки на заходи примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог про спонукання до виконання зобовязання за мировою угодою, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення.

Наведене стверджується: копією ухвали від 03.06.13 р. /а.с.9-11/, копією квитанції № 11328702 /а.с.12/, копіями платіжних доручень /а.с.13-14/, копією повідомлення про відступлення права вимоги /а.с.15/.

На підставі ст.,ст. 16, 20, 205, 509 610, 611, 612 ЦК України, ст. 18 Закону України Про виконавче провадження та керуючись ст.,ст. 209, 218, 224-229, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати ПП Солекс, , 03164 м. Київ, вул. Г.Наумова 23 Б, р/р 9608, МФО 300023 ПАТ Укрсоцбанк, виконати умови мирової угоди від 21.05.2013 р., затвердженої ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 03.06.2013 р., а саме: укласти із ОСОБА_2 договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3 за ціною сплаченої суми боргу з зазначенням у договорі, що кошти від проданої квартири отримані на підставі мирової угоди від 21.05.2013 р.

Стягнути з ПП Солекс, , 03164 м. Київ, вул. Г.Наумова 23 Б, р/р 9608, МФО 300023 ПАТ Укрсоцбанк, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки м. Коломия, вул. Мазепи, 183/26, Івано-Франківської області, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, по 320,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Коломийським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/1022/17.

Суддя Хільчук І. І.