Справа № 569/2255/17
У Х В А Л А

"19" квітня 2017 р.

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості на загальну суму 877480,13 грн.

18 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 160,2 кв.м, що розташований за адресою м.Рівне, вул..Д.Багалія, 79а, та земельну ділянку площею 0,0556 га, кадастровий №:01:054:0697, що належать ОСОБА_4 в межах суми позову 877480,13 грн.

В обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову покликається на те, що відповідачі в усній розмові повідомили його про відсутність наміру повертати позику та вчинення дій з метою недопущення виконання рішення суду. Відповідачі вже неодноразово приховували майно, щоб уникнути виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 239895 грн. Після винесення вказаного рішення за позовом ОСОБА_4 шлюб між відповідачами було розірвано та виділено у власність ОСОБА_4 легковий автомобіль, який перебував у заставі ОСОБА_3 Крім того, відповідачами також вживаються заходи щодо недопущення стягнення на житловий будинок, оскільки за попереднім договором будинок мав намір придбати ОСОБА_5, однак 14 травня 2015 року право власності на нього набула ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримала та просить задовольнити. Вказала, що відповідачі продовжують проживати однією сімєю і розірвали шлюб лише для того, щоб уникнути повернення коштів.

Представник відповідача ОСОБА_4 просить відмовити в задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_4 не укладала договір позики з позивачем, не була стороною у справі про стягнення боргу. Грошове зобовязання відповідача ОСОБА_5 за договором позики забезпечує застава автомобіля, на яку позивачем звернуто стягнення. Житловий будинок був придбаний ОСОБА_4 після розірвання шлюбу за окремим договором купівлі-продажу і на даний час вказане майно перебуває в іпотеці. Відповідач ОСОБА_4 не вчиняє жодних дій на уникнення від виконання можливого рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши представлені докази, дійшов таких висновків.

Згідно із ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не зазначено жодних доказів щодо вчинення відповідачем ОСОБА_4 дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки вказані представником позивача події щодо розірвання шлюбу, визнання права власності на автомобіль, придбання житлового будинку відбулися задовго до предявлення позивачем позову до ОСОБА_4 про солідарне стягнення боргу, а тому не можуть свідчити про ухилення останньої від виконання рішення суду у даній справі. Доказів існування реальної загрози невиконання рішення суду не надано, а посилання на фіктивність розірвання шлюбу між відповідачами з метою уникнення від повернення боргу є лише припущеннями представника позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85236264 від 18 квітня 2017 року вбачається, що житловий будинок № 79а з надвірними будівлями, розташований на вул.Багалія Дмитра в м.Рівне, перебуває в іпотеці ОСОБА_6 за договором іпотеки, вказане обтяження було внесено до Державного реєстру іпотек 29 липня 2015 року.

Крім того, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позивачем не надано відомостей щодо вартості зазначених у заяві житлового будинку та земельної ділянки, що позбавляє суд можливості визначити співмірність позовних вимог заявленому виду забезпечення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :