УХВАЛА

04.05.2017 року Провадження №2/425/336/17

Справа №425/1110/17

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи заяву ОСОБА_1, який подав її в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, якою з одного боку просив скасувати заходи забезпечення позову, а з іншого - скасувати арешт на все майно, накладений ухвалою Первомайського міського народного суду від 27 жовтня 1994 року.

При цьому, свою заяву заяву обґрунтовував положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями частини 5 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. А частиною 6 цієї ж статті, передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Отже спеціальні вимоги, яким повинна відповідати заява про скасування заходів забезпечення позову, Цивільним процесуальним кодексом України (надалі за текстом ЦПК - України) не визначені, а тому суд перевіряє подану заяву на її відповідність загальним вимогам до заяви, передбаченим статтями 119-120 ЦПК України.

Зокрема, в силу положень частини 8 статті 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження. При цьому положення частини 2 статті 42 ЦПК України передбачають, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. А частиною 4 цієї ж статті встановлено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Подана ОСОБА_1 заява про скасування заходів забезпечення позову від імені фізичної особи ОСОБА_2, зазначеним вище вимогам не відповідає, оскільки будь-якого документу, який встановлений законом як документ, що підтверджує повноваження на представництво інтересів фізичної особи, не додано. Документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 є адвокатом, і у нього є документи на представництво інтересів ОСОБА_4 суду не надані також.

Суд врахував, що у переліку додатків до заяви, вказано копію договору про надання правової допомоги, проте до заяви додано копію договору № 01/17 від 03 січня 2017 року про надання юридичних послуг. Крім того, за цим договором бути його представником ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_5, який не є заявником. І у будь-якому випадку, сам по собі такий договір, не являється документом який передбачений законом, як достатня підстава на представництво інтересів заявника - фізичної особи у цивільному процесі.

Подана заява також не відповідає й іншим вимогам передбаченим статті 119 ЦПК України. Зокрема, у заяві відсутні відомості, щодо ім'я (найменування) позивача та відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку. А без цих відомостей суд не зможе розглянути заяву про скасування заходів забезпечення позову, оскільки в силу положень частини 5 статті 154 ЦПК України, вона розглядається судом з повідомленням осіб, які брали участь у справі.

І хоча суд враховує що заявнику, як він сам вказує, не відомо по якій справі та з яких підстав Первомайський народний суд прийняв ухвалу від 27 жовтня 1994 року якою було накладено арешт на все майно, це не змінює висновку суду, а також не підтверджує абсолютну неможливість отримання заявником таких відомостей.

Також суд відзначає, що подана ОСОБА_3 заява не відповідає частині 2 статті 119 ЦПК України, оскільки не містить викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в частині необхідності скасування арешту всього майна, накладеного ухвалою Первомайського міського народного суду.

Не відповідає заява ОСОБА_3 і вимогам частини 2 статті 119 ЦПК України, позаяк вона не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку посилається заявник або ж щодо наявності підстав для звільнення від доказування. Зокрема, заява не містить вказівки на те, яким доказом підтверджується те, що ухвала Первомайського міського народного суду була постановлена саме як засіб забезпечення позову і саме у порядку цивільного процесуального закону.

Суд переконаний у тому, що заява не відповідає вимогам пункту 3 та 5 частини 2 статті 119 ЦПК України, у їх сукупності, оскільки обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги не узгоджуються із заявленими вимогами. Позаяк у обставинах, заявник вказує на необхідність скасування заходів забезпечення позову, але вимогу висуває про скасування, іншими словами - зняття, арешту з майна, що є вимогою, яка розглядається у порядку позовного провадження шляхом пред`явлення позову за місцезнаходженням такого майна або основної його частини, а не у порядку, передбаченому для розгляду заяв про скасування заходів забезпечення позову.

В супереч вимогам частини 1 статті 120 ЦПК України, до заяви не додано копії договору про надання правової допомоги, як вказано у додатку, а також копії заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачі і третіх осіб у справі.

Тому суд констатує, що заява ОСОБА_3 містить істотні недоліки, без усунення яких суд не може прийняти її до розгляду, і тому її слід визнати такою, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні наслідки встановленої судом обставини, суд застосовує положення статті 121 ЦПК України якою передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання заявником ухвали.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1, подану ним в інтересах ОСОБА_2, слід залишити без руху, та встановити строк у п'ять днів з дня отримання заявником копії цієї ухвали, протягом якого він має право усунути недоліки заяви. Способом усунення недоліків є подання до Рубіжанського міського суду Луганської області нової заяви з усунутими недоліками, копії цієї заяви та копій всіх доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачі і третіх осіб.

Отже, керуючись статтями 119-121,208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, - залишити без руху.

Встановити строк у п'ять днів з дня отримання ухвали протягом якого заявник має право усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Розяснити заявнику, що якщо у встановлений строк, він не усуне зазначені в ухвалі недоліки, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Коваленко