Справа № 288/757/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Хрішкова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 28.03.2016 року відповідачі позичили у нього 35000 гтривень., які зобовязались повернути до 15.04.2016 року. Однак до теперішнього часу кошти не повернули. Посилаючись на невиконання позичальником своїх зобовязань, просив стягнути з відповідача зазначену суму, а також 3% річних в розмірі 172,29 грн. за період з 15 квітня 2016 року по 15 червня 2016 року, 1260 грн. інфляційних витрат за період з квітня 2016 року по червень 2016 р.,

В судове засідання сторони по справі не з»явились, повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. Через канцелярію суду позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Суд ухваливши про заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, на підставі такого.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст.1046 ЦК України).

Відповідно до ст. 1047 того ж Кодексу, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст.526, ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто, сплативши три проценти річних від простроченої суми, а також індекс інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ст.625 п.2 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданої позивачем розписки вбачається, що відповідач ОСОБА_2, позичила у позивача 35000 тисяч гривень, які зобовязалась повернути до 15.04.2016 року.

Доказів виконання своїх зобовязань за договором позики відповідач суду не надав.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, на підставі такого.

Судом встановлено, що 28.03.2016р. позивач надав позику відповідачу по справі ОСОБА_2, в сумі 35000 гривень, в зв»язку з цим, відповідач написав розписку, в якій вказав що поверне кошти до 15.04.2016року.На неоднаразові звернення позивача дані кошти поверненні у строк не були.

Враховуючи що другий відповідач ОСОБА_3, не брав суму позики у позивача, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, то в нього не виникало обов"язку щодо повернення суми коштів.У зв"язку з цим, позовні вимоги в цій частині щодо стягнення з другого відповідача суми коштів, суд вважає необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд перевіривши розрахунок, стосовно річних процентів та індексу інфляції, стягує з відповідача заборгованість у загальній сумі: 36432 ргн. з яких: 35000 грн. сума основного боргу, 172,20 грн. - три проценти річних, та 1260.00 грн. інфляційні витрати.

Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням положень ст.88 ЦПК України.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормами та ст.ст.3,10,60,88,110,118-120,212,214,215, 223, 293-296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в загальній сумі 35000 грн.,172,20грн. - три проценти річних, та 1260.00 грн. інфляційні витрати.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 суму понесених судових витрат за сплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії

Позивачем рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4