РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/16/17

15 травня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Здибель І.О.

за участю:

позивача - не з'явився

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданнісправу №564/16/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до трьох років

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до трьох років. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що з 18.08.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання позивача, яка зайнята доглядом за сином до досягнення ним трьохрічного віку, не надає. Просить стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та 400 грн. щомісячно на утримання позивача до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_5 Також просить допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.03.2017 року у справі №564/16/17 позовні вимоги задоволено частково, присуджено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.01.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. Цим же рішенням ухвалено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 300 грн. щомісячно на утримання дружини, починаючи з 05.01.2017 року та до досягнення сином ОСОБА_6 трьох років. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про перегляд заочного рішення від 23.03.2017 року по справі №564/16/17 /а.с.35-46/.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки не отримував ухвалу про відкриття провадження у справі чи судової повістки, в зв'язку з чим був позбавлений можливості захистити свої права, прийняти участь у судовому процесі, реалізувати свої процесуальні права та надати заперечення. Крім того, заява мотивована тим, що обставини справи встановлені не у повному обсязі, судом не було досліджено обставини, що мали істотне значення при розгляді справи. Заявник вважає, що позивачем не було надано достатніх доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в такому обсязі. Заявник стверджує, що встановлений заочним рішенням розмір аліментів є для нього непосильним та суперечить вимогам ст.182 СК України, оскільки він на даний час ніде офіційно не працює і не має офіційного доходу, а живе лише за рахунок нерегулярного мінливого доходу. Також заявник вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача задоволенню не підлягає, оскільки він не може надавати таку матеріальну допомогу, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, які є інвалідами та потребують допомоги.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року у справі №564/16/17 скасовано заочне рішення суду від 24.03.2017 року та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні представник позивача заявив про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно та по 300 грн. щомісячно на утримання дружини. Дана заява відповідає вимогам цивільного судочинства та приймається судом.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_4 визнає позовні вимоги в частині сплати аліментів на дітей в сумі 350 грн. щомісячно. В решті позовних вимог просить суд відмовити.

Суд, заслухавши присутніх представників сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Так, судом встановлено, що 18.08.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №901 /а.с.2/.

Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с.3,4/.

Згідно довідки від 05.04.2017 року виданої ОСОБА_4 він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.39/.

В судовому засіданні 20.04.2017 року ОСОБА_4 підтвердив викладені в позовній заяві обставини про те, що донька ОСОБА_5 фактично проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

З долучених до заяви про перегляд заочного рішення копії пенсійного посвідчення ОСОБА_8, довідки МСЕК від 25.009.2006 року, пенсійного посвідчення ОСОБА_9, довідки МСЕК від 28.11.2016 року та копії епікризів, не вбачається те, що батьки заявника ОСОБА_4 перебувають на його утриманні чи потребують постійного догляду.

В матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_4 на обліку в центрі зайнятості як безробітного.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено статтею 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, діти проживають з матір'ю, яка їх утримує.

Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Із заяви про перегляд заочного рішення та пояснень відповідача, ОСОБА_4, вбачається, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. А тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на кожну дитину, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Позов про стягнення аліментів був поданий 05 січня 2017 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався.

Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позов про стягнення аліментів є майновим за своєю правовою природою.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Враховуючи наведене, а також те, що спір доведено до суду з вини відповідача, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 640 грн. судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до трьох років задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7; ід.код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_8, що проживає за адресою м.Костопіль, вул 1-го Травня, 20/2, Костопільський район, Рівненська область) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05.01.2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7; ід.код НОМЕР_1) в дохід держави 640 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10