Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/974/16-ц

Провадження № 2/440/126/2017

05 травня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 С. Р.

при секретарі Базилюк Г.З.

з участю представника

позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третіх осіб:Управління Держгеокадастру у Буському районі Львівської області, Утішківської сільської Ради Буського району Львівської області про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, третіх осіб:Управління Держгеокадастру у Буському районі Львівської області, Утішківської сільської Ради Буського району Львівської області про визнання частково недійсним державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є сусідами, суміжними власниками та землекористувачами, а в їх межі знаходиться колодязь. Даний колодязь розміщений в рівних частинах на їхніх земельних ділянках. Відповідно до Договору купівлі-продажу № 249 від 26.10.1990 року позивач придбала у ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою:с.Утішків, вул.Головна,51 Буського району Львівської області. Згідно вказаного договору до житлового будинку належать наступні надвірні споруди: сарай та колодязь. Вказані обставини стверджуються і технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул.Головна,51 в с.Утішків Буського району Львівської області, складеним та виданим ще 11.02.1989 р., де серед надвірних споруд вказаний і спірний колодязь. Оскільки згідно договору купівлі-продажу № 249 від 26.10.1990 року позивачем було придбане будинковолодіння в цілому (житловий будинок з надвірними спорудами) і до предмету вказаного договору також увійшов і спірний колодязь, то на теперішній час вона володіє останнім на законних підставах, тобто є власником даного колодязя і відтак саме вона має право користування ним. Відповідач ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2008 р. № 2521 купив житловий будинок (№ 5 на плані) в с.Утішків по вул.Головна. Позивач вирішила приватизувати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Головна,51 Буського району Львівської області. Однак 14 листопада 2008 року отримала відповідь Управління Держкомзему у Буському районі Львівської області за № 689, в якій чітко прописано, що, так як згідно договору купівлі-продажу колодязь куплений нею пропонується земельну ділянку, на якій розміщений колодязь та 1 м навколо колодязя для його обслуговування залишити у її користуванні. 08 вересня 2015 року позивач отримала рішення Утішківської сільської Ради Буського району Львівської області за № 378, яким їй надано дозвіл на проведення робіт із землеустрою по виготовленню технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.Головна,51 Буського району Львівської області. Під час збору документів їй стало відомо, що відповідач без погодження з нею приватизував земельну ділянку біля належного йому житлового будинку разом з її колодязем, що стверджується кадастровим планом його земельної ділянки, з чим вона категорично не згідна, оскільки вона ніколи і нікому не давала згоди на вилучення в неї частини цієї земельної ділянки. Тому ні вона, і ніхто інший з членів її сім»ї не погоджували та не підписували жодних документів про встановлення меж між її господарством та господарством відповідача. Позивач неодноразово зверталася до сільського голови, землевпорядника, у районний земельний відділ із скаргами та заявами про те, що ОСОБА_4 захопив частину її землі. Однак, цими посадовими особами жодних мір для відновлення справедливості не прийнято. Натомість, ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на землю без її згоди на встановлення межі між господарствами, а вона до цього часу не може отримати такого акту. Вважає, що відповідач порушив її право землекористувача, так як задля того, щоб спірний колодязь опинився у його власності, вилучив у неї частину земельної ділянки (згідно державного акту), без її на це згоди і фактично позбавили її права власності на майно - колодязь. Окрім цього, неправомірним розмежуванням належних їй та відповідачу земельних ділянок, порушено її право як землекористувача, тому вважає, що виданий ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану в с.Утішків по вул.Головна,61 Буського району Львівської області, слід визнати недійсним в частині надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, на якій розміщений колодязь.

В судове засідання позивач не з»явилась, її представник ОСОБА_3, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні позов заперечила.

Представник відповідача ОСОБА_6 проти позову заперечив. Заперечення обгрунтував тим, що позивачка згідно договору купівлі продажу придбала лише будинок, а не земельну ділянку і це підтвердила свідок ОСОБА_8 там проживали два брати ОСОБА_8, пізніше коли вони відійшли у вічність радянська влада виселяла і забирала майно. Зараз коли їм повернули цей будинок там вже власників не було, а криницею користувались брати ОСОБА_8. Криницю будував власник будинку, який придбав ОСОБА_6 і він знаходився у спільній власності двох братів. Ліцензована організація коли проводила приватизацію землі зробила справедливо і колодязь знаходиться на спільній земельній ділянці, як було і раніше тому згідно технічного паспорта після продажу колодязь належить позивачу. Позивачам у користуванні колодязем ніхто ніяких перепон не робить. Крім того, частково неможливо скасувати державний акт, а коли скасовувати то весь. Свідок ОСОБА_8 підтвердила хто копав колодязь, досить об»єктивно зроблено розмежування, позов вважає безпідставним, і тому просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи:Відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області ОСОБА_9 позов заперечила, оскільки вважала, що немає підстав для визнання часткового недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташовану в с.Утішків по вул.Головна,61, оскільки колись у державних актах зазначали місце розташування колодязя , а тепер цього не відображають. Коли ОСОБА_10 виготовляв технічну документацію то мав би врахувати цей державний акт, якщо він його не врахував то це його помилка. Акт узгодження меж був, всі з ним погодились, а колодязь не обговорювався. Внести зміни в документацію не можливо, для цього треба виготовляти нову технічну документацію.

Представник третьої особи:Утішківської сільської ради Буського району позов заперечив, оскільки повністю згідний з позицією представника Відділу Держгеокадастру у Буському районі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Договору купівлі-продажу № 249 від 26.10.1990 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою:с.Утішків, вул..Головна,51 Буського району Львівської області. Згідно вказаного договору до житлового будинку належать наступні надвірні споруди: сарай та колодязь. Вказані обставини стверджуються і технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул.Головна,51 в с.Утішків Буського району Львівської області, складеним та виданим ще 11.02.1989 р, де серед надвірних споруд вказаний і спірний колодязь. З ОСОБА_10 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.08.2015 р. № 41616892 вбачається, що колодязь зазначено під літерою «К».

Як вбачається із схеми розподілу земельної ділянки (присадиби) між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в с.Утішків по вул.Головна, земельна ділянка, на якій розміщено колодязь запропоновано на 1 метр навколо колодязя для його обслуговування залишити у користуванні ОСОБА_2

Допитана в судовому засіданні в якості свідка на стороні відповідача ОСОБА_8 повідомила, що раніше в будинку позивачів була бібліотека. Колодязь стоїть на нашій стороні, оскільки там проживали два брати в одному будинку, в одній половині один брат, інший в другій половині. Мій батько поїхав в Канаду на заробітки, був там 4-5 років, повернувся. Заробив грошей і почав будувати хату на цьому ж господарстві. На той час ніхто не знав скільки сотих землі було там. Викопав криницю і так жили вони, була криниця спільна, два брати дружно жили, був один виїзд. Потім в 1933 році народилася вона в новій хаті. Коли прийшов татового брата зять ОСОБА_7 він не мав права продавати ту криницю, забравши її з їхньої ділянки. ОСОБА_7 в смт.Красне отримав квартиру тому продав будинок. Зять давно помер і з то родини вже нема нікого в живих. Колодязь її батька, все життя брали там воду і ніхто не сварився за нього, позивачі незаконно претендують на колодязь.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що при виготовленні технічної документації землекористувачу ОСОБА_4 він проводив обстеження спірних земельних ділянок без врахування документації позивача ОСОБА_2, зі слів відповідача ОСОБА_4 та того, що спірний колодязь розташований на межі між сторонами. Роботи виконувались в присутності представника Параняк. Межа земельної ділянки була встановлена по центру криниці. Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки підписувався суміжними користувачами. Криниця знаходиться на спільній межі по центру криниці.

Позивач просить визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.0600 га, виданий ОСОБА_4, що розташована в с.Утішків по вул.Головна,61 Буського району Львівської області, в частині надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, на якій розміщений колодязь «К» ( в розмірі 1 метр навколо колодязя для його обслуговування).

З наданої суду копії державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.0600 га виданого ОСОБА_4 не видно, що на ній розміщений колодязь «К».

Суд не бере до уваги твердження представника позивача ОСОБА_3, викладені в позовній заяві про те, що ні вона, ні ніхто інший з членів її сім»ї не погоджували та не підписували жодних документів про встановлення меж між її господарством та господарством відповідача, оскільки в технічній документації на 14 аркуші наявний Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_4 від 26.01.2011 року, в якому напроти прізвища ОСОБА_2 є підпис. З пояснень представника позивача ОСОБА_3 даний акт підписаний її чоловіком та сином позивачки ОСОБА_2, який на її думку, не мав повноважень для його підписання.

Оспорюваний державний акт виданий на підставі акту встановлення та узгодження меж, дійсність якого позивачкою не оспорювалася. А тому з підстав зазначених в позовній заяві та на підставі наданих суду доказів позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.391 ЦК України, ст.ст.152-155 ЗК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити за недоведеністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги через Буський районний суд, з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. Р. Мельник