Справа № 645/41/17
Провадження № 2/645/676/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої I.В., при секретарi ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру ідеальних часток співвласників,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення розміру ідеальних часток співвласників, вказуючи, що з 09.11.1991 р. вона знаходиться у шлюбі з відповідачем. 26.05.1998 р. була здійснена купівля квартири №8 за адресою: м.Харків, проїзд Стадіонний, 17. Так як купівля була здійснена у шлюбу, спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Позивач як співвласник квартири не може ні заповісти, ні відчужити свою частку в праві на квартиру, оскільки не визначена ідеальна частка, яка їй належить. Без визнання її ідеальної частки позивач не може реалізувати своє конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Просить суд визнати розмір ідеальних часток кожного із співвласників квартири, а саме визначити за позивачем право на частку в спільній сумісній власності в розмірі ? частини квартири.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав. При цьому, визнаючи позовні вимоги, відповідач пояснив суду, що спору щодо квартири між сторонами немає, але до нотаріуса з приводу поділу спільного майна вони не звертались, оскільки не довіряють йому, бажають встановити розмір ідеальних часток судовим рішенням.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно зі Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-ВЛ № 256251, 09.11.1991 р. між сторонами зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис № 1985.

28.01.2017 р. шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 179186. Після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище - Койонен.

Як вбачається з наданого суду договору купівлі-продажу від 26.05.1998 р., в цей день ОСОБА_3 купив квартиру № 8 у буд.№17 по проїзду Стадіонному в м.Харкові.

Позивач стверджує, що вказана квартира є спільною сумісною власністю сторін, оскільки набута під час шлюбу сторін.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що спірна квартира дійсно є спільною сумісною власністю його та позивача.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права, обравши спосіб захисту, передбачений п. 2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Всупереч наведених норм, позивачем не надано суду доказів порушення, невизнання або оспорювання відповідачем обставин, на які посилається позивач. Не надано також й доказів ухилення відповідача від позасудової процедури оформлення частки спірного майна на позивача.

З урахуванням позиції відповідача, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про право цивільне, а пред'явлення позову обумовлено іншими обставинами. Також, при наявності волі сторін на встановлення спільної часткової власності на вказану квартиру, сторони можуть вирішите вказане питання в порядку ст. 69 СК України, шляхом укладення відповідного договору.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги безпідставні, тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру ідеальних часток співвласників відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя :