У Х В А Л А

16.02.2017 Справа №607/1986/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови нотаріуса та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори №3825/02-14 від 10 серпня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №64, що знаходиться по вулиці Б.Хмельницького, в с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Натомість позивачкою не чітко викладені обставини на обґрунтування своїх вимог та не зазначено доказів на підтвердження викладеного, зокрема, у вказаній позовній заяві позивачка зазначає, що у звязку із смертю 28.02.2008 року матері, нею ОСОБА_1 було подано документи до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про спадщину, однак постановою ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва. При цьому, позивачкою не зазначено прізвища, імені та по батькові матері після якої вона успадковує майно, не вказано на якій підставі спадкодавцю належало вказане майно, чи є інші спадкоємці після смерті матері та з яких підстав нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім цього, матеріали позовної заяви містять суперечності, оскільки, як вбачається із змісту долученої до матеріалів позовної заяви постанови нотаріуса, ОСОБА_1 були подані документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, за законом після смерті батька ОСОБА_4 та за законом після смерті бабці ОСОБА_5. Також у вказаній постанові зазначено про неможливість довести факт родинних стосунків спадкоємця і спадкодавця.

Натомість, у позовній заяві позивачкою жодним чином не обґрунтовано наявність родинних звязків між позивачкою та спадкодавцями, а також до матеріалів позовної заяви не долучено жодних документів на підтвердження цього (копії свідоцтва про народження, копію свідоцтва про одруження, про зміну прізвища, тощо). Разом із цим, в прохальній частині позовної заяви позивачка не конкретизувала після кого та в якому порядку (за законом чи за заповітом) спадкує вказане майно.

Також, одним із відповідачів позивачка зазначила ОСОБА_2 районну державну нотаріальну контору.

В п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України Про нотаріат визначено, що саме нотаріуси видають свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з положеннями ст. ст. 66, 67 Закону України Про нотаріат на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України Про нотаріат нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у суперечках, що виникають із цивільних відносин, повязаних з нотаріальною дією.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Як слідує із змісту позовної заяви предметом спору є визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, при цьому позивачка також просить визнати протиправною та скасувати постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відтак за вказаних обставин, позивачці необхідно визначитися із обранням способу захисту своїх порушених прав.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачам пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори, Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови нотаріуса та визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачам пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяОСОБА_6