Дата документу 03.05.2017
Справа № 320/1956/17-ц
Провадження № 2/320/1832/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» травня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ», ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ», ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Дана позовна заява була залишена без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме:

Одночасно з позовною заявою позивач надав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на важке фінансове становище та цілковиту відсутність коштів.

Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно п.29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у заяві про відстрочення сплати судового збору заявник має не тільки навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, а й подати до суду відповідні докази.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник зазначає, що докази сплати судового збору не додані до позовної заяви через важке фінансове становище та цілковиту відсутність коштів, проте на підтвердження вищевикладеного відповідних доказів не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для відстрочення позивачу сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи те, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, позовна заява залишена без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: при звернені до суду з даним позовом не сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. за подання заяви не майнового характеру.

Відповідно п. 1.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення до суду фізичної особи з немайновими вимогами ставиться в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Станом на 01 січня 2017 року сума судового збору становить в розмірі 640 гривень.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду даної справи.

До Мелітопольського міськрайонного суду, повернулося повідомлення з відміткою, про те, що 01.04.2017 року позивач одержав ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду від 27.03.2017 року про залишення без руху.

Позивач був повідомлений про необхідність усунення зазначених недоліків які вказані в ухвалі суду від 27.03.2017 року у пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду, але уточнень до позовної заяви від позивача так і не надійшло. Крім того, суддя надав позивачу найбільший строк для усунення недоліків чим вказано в ухвалі суду від 27.03.2017 року.

Згідно ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, встановлені ст.ст. 119 і 120 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись, ч.1 ч.2 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-СВ», ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним - вважати не поданою і повернути позивачу.

Розяснити позивачу його право у відповідності зі ст. 121 ЦПК України повторно звернутися із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ