Номер провадження: 22-ц/785/1989/17
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів - Дрішлюка А.І.,Таварткіладзе О.М.,

при секретарі - Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на спадкове майно: земельну ділянку НОМЕР_1 загальною площею 3,86 га, розташовану на масиві № 23 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. У позовній заяві посилався на те, що ділянка належала його матері і він як спадкоємець має право на отримання її у власність.

В подальшому, уточнив вимоги, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, який був укладений від імені померлої на той час матері 30 травня 2008 року ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченої довіреності із ОСОБА_4, оскільки договір не відповідає вимогам закону. Під час оформлення прав йому стало відомо, що земельна ділянка була поділена на 29 окремих із присвоєнням нових кадастрових номерів, тому в порядку спадкування просив визнати за ним право власності на частину із них.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 3,86 га, розташовану на масиві № 23 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 22 земельні ділянки, що утворені внаслідок поділу ділянки НОМЕР_1, за зазначеною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який не був залучений до участі у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визнання права власності в порядку спадкування - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - спадкодавець ОСОБА_6

За життя ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка НОМЕР_1, загальною площею 3,86 га, розташована на масиві №23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської областідля ведення товарного сільського господарського виробництва (а.с.245.т.1).

28 травня 2008 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л. посвідчено довіреність серії ВКО №104128, від імені померлої ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_5, про надання права розпорядження земельною ділянкою НОМЕР_1, загальною площею 3,86 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, розташованої на масиві № 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

30 травня 2008 року між відповідачем ОСОБА_4 та померлою ОСОБА_6, від імені якої діяв ОСОБА_5, на підставі довіреності серії ВКО №104128 від 28.05.2008 року, виданої після смерті довірителя, було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки НОМЕР_1 площею 3,86 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, що знаходиться на масиві 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Соломічевим І.В. за №517 (бланк ВКК № 094762).

В подальшому земельну ділянку 408, що розташована на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив №23, кадастровий номер НОМЕР_2, визначено для ведення садівництва та поділено на 29 окремих земельних ділянок, за якими визначені окремі додаткові номери, розміри площі та кадастрові номери:НОМЕР_3,площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_4;НОМЕР_5, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_6;НОМЕР_7, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_8;НОМЕР_9, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_10;НОМЕР_11, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_12;НОМЕР_13, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_14;НОМЕР_15, площею 0,0777 га, кадастровий номер: НОМЕР_16;НОМЕР_17, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_18;НОМЕР_19, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_20;НОМЕР_21, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_22;НОМЕР_23, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_24;НОМЕР_25, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_26;НОМЕР_27, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_28;НОМЕР_29, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_30;НОМЕР_31, площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_32;НОМЕР_33, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_34;НОМЕР_35, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_36;НОМЕР_37, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_38;НОМЕР_39, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_40;НОМЕР_41, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_42;НОМЕР_43, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_44;НОМЕР_45, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_46;НОМЕР_47, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_48;НОМЕР_49, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_50;НОМЕР_51, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_52;НОМЕР_53, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_54;НОМЕР_55, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_56;НОМЕР_57, площею 0,1200 га, кадастровий номер: НОМЕР_58, про що на ім'я ОСОБА_4 були видані державні акти (а.с. 62-90,т.1).

Після цього кілька із новоутворених земельних ділянок на підставі договорів купівлі - продажу відчужені ОСОБА_4 у власність ОСОБА_2 (а.с.117-138,т.1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що для укладання договору купівлі - продажу земельних ділянок із ОСОБА_4 було відсутнє волевиявлення та цивільна правоздатність особи ОСОБА_6, тому угода не може вважатися дійсною.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на законі.

Очевидним є те, що і довіреність від імені ОСОБА_6 на розпорядження земельною ділянкою, і договір купівлі - продажу земельної ділянки, були посвідчені після її смерті, відтак не відповідають вимогам, передбаченим ст.ст.203,215 ЦК України.

Односторонній правочин у вигляді довіреності від імені померлої особи є нікчемним, не потребує перевірки наявності волевиявлення особи, правоздатність якої припинена зі смертю, із очевидністю спрямований на заволодіння її майном, порушує публічний порядок, з приводу чого порушена кримінальна справа, в якій ОСОБА_3 визнаний потерпілим, відтак не вимагає визнання його недійсним окремо, і тому не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги, що наявність не скасованої довіреності на час вирішення справи була перешкодою для визнання угоди купівлі - продажу недійсною.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду в частині визнання угоди недійсною доводи про незалучення до участі в справі ОСОБА_2, оскільки він не був стороною оспорюваної угоди, а частина новоутворених земельних ділянок, які в подальшому були відчужені на його користь ОСОБА_4, не були об'єктом цивільних прав на час укладання угоди.

Вимог про визнання права власності на новоутворені земельні ділянки, які перебувають у власності ОСОБА_2, у цій справі ОСОБА_3 не заявлено, відтак статусу відповідача у справі про визнання угоди, укладеної із ОСОБА_4, він мати не міг.

Обсяг процесуальних прав сторони та третьої особи є різним, і незалучення третьої особи до участі у справі на правильність висновків щодо визнання угоди недійсною не вплинуло, оскільки спір вирішено щодо належного відповідача.

Незалучення ОСОБА_2 до участі у справі як третьої особи можливості захисту прав та інтересів його у подальшому не позбавляє, на статус набувача майна не впливає, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, ОСОБА_2 стороною в оспорюваному договорі купівлі - продажу земельної ділянки не був.

Пропуск строку позовної давності не застосовується судом з власної ініціативи, таких клопотань відповідачкою ОСОБА_4 не заявлялось.

Крім того, пропущений строк може бути поновленим, відтак така обставина не є безмовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Позов про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки недійсним визнаний ОСОБА_4, про що надана нотаріально посвідчена заява, таке визнання не суперечить закону, відтак доводи про незаконність рішення в зазначеній частині є безпідставними.

ОСОБА_5 самостійного статусу сторони в договорі купівлі - продажу не мав, незалучення його до участі у справі не впливає ані на факт недійсності угоди, укладеної від імені померлої особи, ані на обсяг прав та обов'язків ОСОБА_2, тому підставою для скасування рішення суду з формальних міркувань бути не може.

Зважаючи на викладене, вищевикладені доводи апеляційної скарги правильність висновків суду про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки не спростовують, тому задоволенню не підлягають, і рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Разом із тим, неможна погодитися із висновком суду в частині визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Вбачається з матеріалів справи, що вимоги про визнання права власності ґрунтуються на правилах спадкування, відтак у спадкових правовідносинах відповідачем може бути інший спадкоємець за законом чи заповітом або відповідна територіальна громада в особі відповідного органу, однак позивачем вимоги в цій частині пред'явлені до ОСОБА_4, яка у таких правовідносинах відповідачем не є.

За відомостями Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірні ділянки не зареєстровані на ім'я ОСОБА_4 на час вирішення спору.

Більш того, склад спадкового майна порівняно із часом відкриття спадщини було змінено, суб'єктний склад потенційних відповідачів так само, проте такі обставини не були з'ясовані судом першої інстанції, належним чином не обґрунтовані позивачем під час складання остаточних вимог, незважаючи на те, що справа була предметом касаційного перегляду і на необхідність врахування обставин було звернуто увагу судом касаційної інстанції (а.с.56-57,т.2).

Відповідно до ч.3ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Таким чином, в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на підстави та мотиви, викладені вище.

Керуючись ст.ст. 304, п.2ч.1 ст.307, 309, 313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки:

НОМЕР_59 (із відповідними кадастровими номерами), що розташовані за адресою: масив № 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки: НОМЕР_60, що розташовані за адресою: масив № 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: