Справа № 127/428/17
Провадження № 2/127/1740/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» до ОСОБА_1, СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості із солідарних боржників,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вище вказана цивільна справа.

Статтею 15 ЦПК України чітко визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

До початку розгляду справи по суті судом встановлено, що заявлений позов в частині стягнення заборгованості з СООО «Рибницька швейна фабрика» не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання, також, не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомлено.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог позовної заяви СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» до СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості з наступних підстав.

У постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа № 6-745 ц), прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, висловлена така правова позиція.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст.118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (ст. 17) або ГПК (ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Отже з огляду на суб'єктний склад спору і зміст позовних вимог та враховуючи, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України, позовні вимоги заяви СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» до СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості повинні розглядатися в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір повертається у разі закриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно платіжного доручення № 388 від 12.01.2017 року СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» було сплачено судовий збір в сумі 10 374, 98 гривень за подання позовної заяви до суду.

Отже, суд прийшов до переконання в наявності підстав для повернення СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» судового збору в розмірі 8 774, 98 гривень, враховуючи закриття провадження в частині заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ч. 2 ст. 79, ст. 205 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі в частині вимог СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» до СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості із солідарних боржників закрити.

Повернути СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» судовий збір в сумі 8 774, 98 гривень, сплачений згідно платіжного доручення № 388 від 12.01.2017 року.

Розяснити позивачу, що вирішення спірних правовідносин підвідомчі господарському суду в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Жмудь