Справа № 664/2971/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 з позовом у якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,76 га, яка розташована в адміністративних межах Новомаячківської селищної ради Херсонської області, що укладений між нею та відповідачем 26.08.2010 з підстав порушення орендарем умов договору, а також з тієї підстави, що волевиявлення позивача при укладенні вказаного договору не відповідало його внутрішній волі.

Позивач вказує, що у 2010 році нею через представника ОСОБА_5, укладено договір оренди землі з ОСОБА_4. Зазначений договір був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Цюрупинському районі про що у Державному реєстрі вчинено запис від 25 червня 2011 року, за №00049. Відповідно до цього договору вона передала відповідачу в оренду строком на п'ятнадцять років належну їх земельну ділянку. Перш ніж укласти вищевказаний договір оренди землі, нею обумовлено строк оренди, що повинен бути не більше п'яти років, крім того, відповідач не виконав свого обов'язку та не виготовив проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо орендованої земельної ділянки. Порушення відповідачем встановленого законом обов'язку, щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки.

Відповідач позовні вимоги не визнає зазначаючи, що умови договору оренди ним не порушені.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що перед укладенням договору оренди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в усній формі досягли домовленості про укладення договору оренди на п'ять років. Незважаючи на цю домовленість її представником ОСОБА_5 від її імені було укладено договір строком на п'ятнадцять років, що не відповідало її дійсному волевиявленню. Після підписання договору ОСОБА_5 не передала позивачу її примірник договору, а тому позивач вважала, що договір укладено строком на п'ять років, а про дійсний зміст договору дізналася лише після отримання документів від позивача у справі за позовом ОСОБА_4 до неї про визнання недійсним договору оренди в грудні 2016 року. В порушення п. 8 договору та ст. 24 ЗУ «Про оренду землі», ст. 22 Земельного Кодексу, позивачем не розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що договір оренди був укладений від імені позивача її представником ОСОБА_5, що діяла повінстю в межах повноважень, передбачених довіреністю. На момент підписання договору оренди не існувало нормативного врегулювання порядку розроблення проекту землеустрою, щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, а тому зазначені дії відповідач не міг виконати, крім того, умови договору, зокрема п. 8, не містять обов'язку відповідача розробити вказаний проект. Також зазначив, що невідповідність договору вимогам закону може бути підставою для визнання договору недійсним, а не його розірвання.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.06.2010 ОСОБА_3 видала довіреність якою уповноважила ОСОБА_5 укласти від її імені договір на оренду земельної ділянки, що належить позивачу на праві особистої власності. Зазначена довіреність посвідчена Пісковцовою І.І., секретарем Новомаячківської селищної ради Херсонської області та зареєстрована за реєстровим №278. Факт видачі такої довіреності, копія якої наявна в матеріалах справи, сторонами не заперечуються.

26.08.2010 року ОСОБА_5, що діяла від імені власників земельних ділянок в т.ч. від імені позивача підписала договір оренди землі відповідно до якого ОСОБА_3, надає, а ОСОБА_4 приймає у строкове платне користування належну позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель приватної власності, які знаходяться в адміністративних межах Новомаячківської селищної ради Херсонської області площею 3,76 га строком на п'ятнадцять років. Зазначений договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Цюрупинському районі про що у Державному реєстрі вчинено запис від 25.06.2011 за №00049.

Зазначені в договорі земельній ділянки прийняті орендарем за актом приймання-передачі без дати, що підписаний представником орендодавців та орендарем, погоджений Новомаячківським селищним головою.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п. 8 договору оренди, зазначений договір укладено строком на п'ятнадцять років, починаючи з моменту його державної реєстрації, з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.

Суд виходить із того, що пункт 8 договору встановлює строк дії договору, що має відраховуватись з моменту його державної реєстрації, з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, але не покладає на орендодавця обов'язку здійснити розробку проекту землеустрою, щодо еколого-економічного обґрунтування сівозміни, не встановлює порядку і строків вчинення відповідних дій. Не містять такого обов'язку орендаря й інші положення договору, а тому твердження позивача про істотне порушення умов договору внаслідок нерозроблення вказаного проекту суд визнає необґрунтованими, так як сторона договору не може бути зобов'язана до вчинення дій, не передбачених його умовами.

Стаття 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначений Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частина четверта статті 22 ЗК України, передбачає, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що власником земельної ділянки було розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, а тому підстави стверджувати про недотримання орендарем умов проекту відсутні, крім того, як зазначалося судом вище, орендар не був зобов'язаний забезпечити розроблення відповідного проекту.

Відповідно до абзацу третього частини першої ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів недотримання відповідачем як орендарем норм екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, недодержання ним державних стандартів, норм і правил.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України недотримання вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним, а не його розірвання. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений у приписах статі 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи виключно в межах заявлених позовних вимог, але позовні вимоги про визнання спірного договору недійсним з тієї підстави, що волевиявлення позивача при укладенні договору оренди не відповідало його внутрішній волі, не заявляються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не допустив істотного порушення умов договору, а тому підстави для його розірвання відсутні. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору не стягуються з відповідача так як в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 203, 215, 526, 651 ЦК України, ст. 22 ЗК України, ст.ст. 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р i ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров