АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/349/17 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

21 квітня 2017 р. суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1, ознайомившись із апеляційною скаргою Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства фірма "Сервіс ВСВ" про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 року Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради звернувся з апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2015 року.

Ухвалою апеляційного суду від 06.03.2017 року справу направлено до Тернопільського міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення.

07.04.2017 року Тернопільським міськрайонним судом ухвалено додаткове рішення у справі і справа повернута в апеляційний суд 18.04.2017 року.

Згідно Положення про відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради власником і засновником відділу є Тернопільська міська рада, яка діє від імені територіальної громади м.Тернополя.

Як вказано в вищенаведеному положенні відділ технічного нагляду є правонаступником всіх прав та обов'язків, які виникли в наслідок діяльності відділу технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово мостового господарства, об'єктами зовнішнього благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду Тернопільської міської ради та зміни його назви.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.297 ЦПК України незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження у відкритті апеляційного провадження відмовляється у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, що Відділ не знав і не міг знати про оскаржуване рішення, оцінюються критично, оскільки строк на подання апеляційної скарги є однаковим як для учасників судового розгляду, так і для інших осіб, які не брали участі у справі, проте вважають, що судовим рішенням вирішено питання про їх права та обов'язки. При цьому, встановлений п.3 ч.3 ст.297 ЦПК України річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає.

Аналізуючи відповідність обставин справи та дій державних органів відповідно до Конвенції, ЄСПЛ у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також ЄСПЛ зазначив, що повноваження державних органів з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, які не обмежено жодними часовими рамками, мають суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Положення частини третьої статті 297 ЦПК України щодо обмеження органів державної влади та місцевого самоврядування в оскарженні судових рішень річним строком з моменту їх проголошення сприяють тому, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

Крім вказаного, ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу у якому зазначив, що Відділ дізнався про оскаржуєме рішення ще 08.09.2015 року, однак не вживав жодних дій щодо його оскарження.

В підтвердження вказаного ОСОБА_2 подав письмові докази, зокрема і свою заяву від 08.09.2015 року про вилучення земельної ділянки до якої додатком вказано оскаржуєме рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2015 року.

08.09.2015 року Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради надав відповідь ОСОБА_2 на його звернення від 08.09.2015 року.

Вказане свідчить, що станом на 08.09.2015 року Відділ не міг не знати про рішення суду від 28.08.2015 року, однак з апеляційною скаргою звернувся лише в 2017 році.

Враховуючи вказане, що апеляційна скарга органу державної влади на рішення суду подана поза межами річного терміну, то згідно вимог ст. 297 ЦПК України, незалежно від причин поважності пропуску строку на її апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відмова у відкритті апеляційного провадження відповідає і правовій позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 22.02.2017 року у справі №6-2054цс16.

Керуючись ч.3 ст. 297 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства фірма "Сервіс ВСВ" про визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя