Справа №588/1522/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/597/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5 та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки КІА, модель Cerato, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, набутого відповідачем ОСОБА_5 у період шлюбу.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 28.10.1987 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі ними за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль марки КІА, модель Cerato, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На даний час відповідач володіє автомобілем одноособово та розпоряджається ним на свій розсуд, що може привести до порушення її прав.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 22.02.2017 року позов ОСОБА_4 задоволений.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 ідеальної частки, на кожного, у майні подружжя автомобілі КІА Cerato, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, залишивши цей автомобіль у їх спільній частковій власності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3, який не брав участі у справі, подав апеляційну скарг, де просить скасувати рішення і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому зазначає, що поділ спірного автомобіля стосується безпосередньо його прав, оскільки саме на нього необхідно звернути стягнення за зобовязаннями відповідача перед ним, оскільки за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області у справі № 588/1014/15-ц з ОСОБА_5 на його користь стягнуто кошти в розмірі 201920 грн. у відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП. На стадії примусового виконання цього судового рішення спірний автомобіль є єдиним майном, на яке може бути звернуто стягнення та за рахунок якого можуть бути задоволені його права на відшкодування шкоди. На автомобіль накладено арешт.

Добровільно виконати рішення відповідач відмовився. Сторонам у справі, а також судді, що ухвалював дане рішення про вищевказані обставини було достовірно відомо, оскільки суддя Маслов В.В. ухвалював не тільки оскаржуване рішення, а й рішення у справі про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на його користь коштів у розмірі 201 920 грн. 00 коп., однак не він, не державний виконавець не були залучені до участі у справі в якості третіх осіб та взагалі про наявність оскаржуваного рішення дізналися лише тоді, коли ОСОБА_5 надав державному виконавцю вже ухвалене рішення. Вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення у справі, порушив положення ст.ст. 10, 35 ЦПК України та принцип змагальності сторін, вирішуючи без його участі справу, яка стосується його майнових прав щодо предмета спору. Крім того, вважає, що суд у порушення вимог ч.2 ст.71 СК України присудив неподільну річ (предмет спору) обом з подружжя, у той час, як у неподільні речі присуджуються лише одному з подружжя. Вважає, що суд при ухваленні рішення мав би врахувати, що поділ спірного автомобіля в ідеальних частках, а не в натурі, унеможливлює його реалізацію.

В судове засідання ОСОБА_6 та сторони не зявилися, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, місцевий суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 60 та ч. 1 ст.70 СК України, виходив з того, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить кожному з них на праві спільної сумісної власності і в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. А оскільки спільне майно подружжя, яке підлягає поділу, виключає можливість його реального поділу між сторонами відповідно до їх часток, а грошова компенсація вартості спірного автомобіля ніким зі сторін на депозитний рахунок суду не вносилася, то зазначене майно підлягає залишенню у спільні частковій власності сторін з визнанням за обома сторонами права на 1/2 частки зазначеного майна, без реального поділу.

Отже, судом вирішено спір між подружжям з приводу розподілу майна, придбаного за період шлюбу.

Рішенням Тростянецького районного суду сумської області від 11.10.2016 року у цивільній справі № 588/1014/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки позов ОСОБА_3 задоволений. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 201 920 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 5 546 грн. 38 коп. у відшкодування судових витрат.

11.11.2016 року державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_7 на підставі виконавчого листа № 588/1014/15-ц, виданого 09.11.2016 року Тростянецьким районним судом Сумської області, відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 201 920 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 5 546 грн. 38 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 207 466 грн. 38 коп. (а.с.37).

У рамках виконавчого провадження для забезпечення виконання вищезазначеного рішення суду державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_7 накладений арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 228 213 грн. 01 коп. (а.с.39).

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що оскаржуваним рішенням суду не зачіпаються права та інтереси ОСОБА_3, а тому його апеляційна скарга не підлягає розгляду апеляційним судом.

За змістом ч. 1 ст. 292 ЦПК України право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково можуть сторони та інші особи, які беруть участі у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки.

Як розяснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р.№12 «Про судову практику розгляджу цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

У разі виявлення при прийнятті апеляційної скарги обставин, передбачених пунктами 14 частини третьої статті 121 ЦПК, суддя-доповідач повертає апеляційну скаргу, а при виявленні їх під час розгляду справи суд залишає апеляційну скаргу без розгляду.

Зазначені ухвали можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Оскільки заявником не було долучено до апеляційної скарги копії рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.10.2016 року у цивільній справі № 588/1014/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, то після ознайомлення з яким, колегія суддів вбачає, що цим рішенням були врегульовані деліктні правовідносини, які виникли між заявником та ОСОБА_5 з підстав порушення останнім Правил дорожнього руху 24.03.2015 р. на 50 км. автомобільної дороги Н-12 «Суми-Полтава» внаслідок чого відбулось ДТП за участю автомобіля марки КІА, модель Cerato, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6. В.Б., під час якої заявнику ОСОБА_3 були завдані матеріальні збитки через механічні пошкодження його автомобілю НОМЕР_3.

Проте, оскарженим ним рішенням місцевого суду не вирішувалися його права та обовязки, як особи, яка не брала участі у справі, і тому він не має права на оскарження рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22.02.2017 року відповідно до приписів ч. 1 ст. 292 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 292, 307, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді