Справа № 588/396/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Тростянці цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на дії державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області з повернення виконавчого документа та про зобовязання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» у березні 2017 року звернулось до суду із указаною скаргою, яку мотивувало тим, що 19.02.2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області було задоволено позовні вимоги АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 13669,15 грн. Державним виконавцем Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 15.07.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51682363.

Постановою державного виконавця Конєва О.М. від 21.02.2017 № 51682363 відповідно до пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві оригінал виконавчого листа № 2-122/2010. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 51682363 вказано, що згідно відповідей територіального сервісного центру м. Охтирка, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, АТ «Ощадбанк», державної інспекції сільського господарства України, земельних ресурсів, державної податкової інспекції, управління Пенсійного фонду України, виходу державного виконавця за місцем проживання боржника майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, боржника відсутнє, боржник не працює, пенсію не отримує.

В обґрунтування скарги представник стягувача вказує, що державним виконавцем постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не виносилась, в постанові про повернення виконавчого листа стягувачеві вказано що боржник не працює, проте згідно відповіді управління Пенсійного фонду України боржник працює в ТОВ «АТБ-Маркет» і кошти на рахунок стягувача не надходили. Станом на 16.03.2017 року на адресу стягувача жодних документів і проведених виконавчих дій державним виконавцем по примусовому стягненню (у тому числі перевірки майнового стану боржника, звернення до суду з приводу тимчасового обмеження боржника у праві виїзду боржника, порушення питання з приводу розшуку боржника) не надходило. На думку стягувача, державний виконавець Конєв О.М. умисно зволікає з виконанням рішення суду та знехтував конституційним принципом верховенства права.

Посилаючись на указані обставини,Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» просить суд: 1) визнати дії державного виконавця Тростянецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 незаконними; 2) скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві №51682363 від 21.02.2017 року; 3) зобов'язати державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області №2-122/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк".

Представник заявника скарги у судове засідання не зявився, до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ "Брокбізнесбанк".

Державний виконавець Тростянецького районного відділу державної виконавчої службиГоловного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 у судовому засіданніпроти скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні. В обґрунтування заперечень послався на те, що на виконання положень статей 5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження» направлено було запити до відповідних органів з метою виявлення наявності рухомого, нерухомого майна, майнових прав, доходів та коштів боржника, джерела отримання доходів боржником ОСОБА_2 З отриманих відповідей установлено, що боржник рахунків не має, не працює, пенсію не отримує, право власності на нерухоме майно не зареєстроване, транспортні засоби відсутні, цінні папери за боржником не зареєстровані. Крім того, державним виконавцем 11.12.2008 року накладено арешт на все майно боржника. У результаті повторного запиту 30.11.2016 року до Пенсійного фонду України установлено, що боржник працює в «АТБ - Маркет», 01.12.2016 державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено її на виконання до ТОВ «АТБ - Маркет», проте 06.01.2017 указаним товариством постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату повернута без виконання через те, що боржник ОСОБА_2 не працює у товаристві. У подальшому 21.02.2017 року державним виконавцем складено акт та отримано пояснення від боржника і винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа, розяснено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що виконавчий лист, виданий 19.02.2010 року на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 09.02.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 13415 грн. 15 коп. заборгованості неодноразово предявлявся стягувачем до примусового виконання і відповідно до відміток державних виконавцівповертався стягувачу 20.12.2012 року, 10.04.2014, 11.12.2014, 28.09.2015 рокуна підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 12-13).

Вчергове у липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» подало заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання указаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 13415 грн. 15 коп. заборгованості.

Постановою державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3від 15.07.2016 було відкрито виконавче провадження № 51682363 (а.с.33).

В подальшому постановою державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 від 21.02.2017 року виконавчий лист № 2-122/2010, виданого 19.02.2010 року, було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю майна та доходів у боржника, розяснено право повторного предявлення виконавчого листа до виконання у строк до 21.02.2020 року (а.с.11).

Згідно з вимог частин 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404 установлено вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документа. Відповідно до пункту 2 частини 1, частини 2 статті 37 указаного Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2 - 6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 15липня 2016 року про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано 7-денний строк для самостійного виконання рішення суду. 15 липня 2016 року державним виконавцем були направлені запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника та до Пенсійного фонду України про те чи отримує боржник пенсію, чи працює останній за трудовими чи цивільно-правовими угодами, про останнє місце роботи. Згідно наданих відповідей доходи у боржника відсутні, даних про місце роботи немає (а.с. 31-37).

Крім того, державним виконавцем Конєвим О.М. одразу після відкриття виконавчого провадження 15липня 2016 року направлялися запити до Обласного управління АТ «Ощадбанк», Державної інспекції сільського господарства України в Сумській області, Територіального сервісного центру № 5943 регіонального сервісного центру МВС в Сумській області, відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі, Департаменту регулювання депозитарної та розрахунково-клірингової діяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. З отриманих відповідей установлено, що земельні ділянки, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, за боржником на праві власності не зареєстровані,на трьох виявлених рахунках боржника обліковується 2,19 грн. залишку коштів (а.с. 34-37,41,42).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна установлено, що відомості щодо ОСОБА_2 відсутні. (а.с. 37 зворотній бік аркуша). Крім того, за даними указаної Інформаційної довідки у розділі з відомостями про заборони відчуження нерухомого майна внесено запис про те, що на майно боржника державним виконавцем накладено арешт, який не скасовано, що спростовує доводи заявника, що державним виконавцем не вжито заходів накладення арешту на майно.

30 листопада 2016 року державним виконавцем знову здійснено запити до Пенсійного фонду України, у результаті установлено, що останнім місцем роботи ОСОБА_2 за звітний період вересень 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (а.с. 41).

Після отримання указаних відомостей про місце роботи ОСОБА_2 постановою державного виконавця Конєва О.М. від 01.12.2016 року звернуто стягнення на доходи боржника, який працює у ТОВ «АТБ-Маркет», доручено здійснювати відрахування із доходів ОСОБА_2 по 20% до виплати загальної суми боргу, про те 06.01.2017 року до державного виконавця від указаного товариства надійшов лист про повернення указаної постанови без виконання, оскільки ОСОБА_2 звільнений 08.09.2016 року за наказом № 167-к (а.с.43-44).

Боржник ОСОБА_2 зявлявся на виклик державного виконавця, його місце проживання державним виконавцем установлено і підстав для оголошення його в розшук не має. 30.11.2016 року ОСОБА_2 подано державному виконавцю декларацію про доходи та майно зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України. За змістом поданої декларації ОСОБА_2 вказав своє місце проживання, що не працює і задекларував лише холодильник, телевізор, шафу, стіл та стілець, які належать до Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами згідно з додатку до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404 (а.с.37-40)

Державним виконавцем також повторно 06.02.2017 року направлені запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника та до Пенсійного фонду України про те чи отримує боржник пенсію, чи працює останній за трудовими чи цивільно-правовими угодами, про останнє місце роботи. Згідно наданих відповідей доходи у боржника відсутні, відомостей про місце його роботи також немає (а.с.44 зворотній бік аркуша, 45).

21 лютого 2017 року державним виконавцем було здійснено вихід разом з понятими за місцем проживання ОСОБА_2, у результаті було складено акт про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Від боржника 21.02.2017 року отримано пояснення про те, що останньому відомо про стягнення рішенням суду боргу з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», але виконати рішення він не має можливості, оскільки ніде не працює і жодних доходів не має, рухом, нерухоме, спільне чи інше майно відсутнє (а.с.47).

Посилання заявника скарги на те, що державний виконавець не звертався із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі Українине спростовує підстав повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки обмеження судом боржника у праві виїздуможливе лише у разі ухилення останнього від виконання судового рішення. Відповідно до Узагальнення Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження не свідчать про те, що ОСОБА_2 маючи майно, майнові права чи доходи ухиляється від сплати боргу, стягнутого з нього рішенням суду.

Доводи заявника, викладені у скарзі про те, що дії державного виконавця Конєва О.М. є упередженими та зацікавленими, спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, яке набрало законної сили, є субєктивними надуманими припущеннями, які не мають фактичного підґрунтя та не підтверджені матеріалами справи.

Державним виконавцем Конєвим О.М. в цілому було вжито всіх заходів щодо виявлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення і він відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовано виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому державним виконавцем було розяснено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 21.02.2020.

Керуючись вимогами статей 293, 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на дії державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області з повернення виконавчого документа та про зобовязання вчинити дії від мовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя М.В.Щербаченко