РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 643/1630/17

Провадження № 2/643/2656/17

29.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ференчук О.В., при секретарі Петровій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому з подальшим уточненням позовних вимог просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири №5, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 47 у м. Харкові, в порядку набувальної давності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.04.1999 року на Харківській Універсальній Біржі у м. Харкові, було укладено договір купівлі продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1 №У-04-128-Н, між позивачем та громадянкою ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3.

Згідно договору та технічного паспорту від 12.12.2016 року загальна площа квартири складає 71,30 кв.м, житловою площею 40,70 кв.м, розташована на 1 поверсі. У вказану квартиру позивачка вселилась разом зі своєю сім'єю, робила ремонт та сплачувала за всі комунальни послуги. Згодом позивачу стало відомо, що на ? частина вище зазначеної квартири за спадкоємцем ОСОБА_4. 06.09.2005 року за мною на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області по справі №22-а-3101/2005 р., на ? частину квартири визнано за ОСОБА_1 інша ? частина вище зазначеної квартири за спадкоємцем ОСОБА_5. За час визнання за відповідачем права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, він жодного разу не з'являвся у квартирі, не виконав жодних ремонтних робіт, не сплачував за свою частину майна комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. ОСОБА_1 пояснила, що з моменту як вона купила вказану квартиру, вона єдина хто піклується за стан вказаного житла, сплачує комунальні послуги. Жодного разу не бачила в спірній квартирі іншого співвласника, ніхто не намагався заїхати до квартири. Всі ремонтні роботи які проводились у квартирі сплачувала вона як і комунальні послуги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Квартира №5, яка розташована за адресою: м. Харків, по вул. Гв. Широнінців, 47 у м. Харкові, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.16,17)

Згідно квитанцій про сплату комунальних послуг, платником вказано ОСОБА_1 (а.с. 27-42).

З довідки КП «Жилкомсервіс» вбачається, що за вказаною адресою зареєстрована власник ОСОБА_1 та її син ОСОБА_7 (а.с.44).

Згідно відповіді на адвокатський запит з адресно-довідкового бюро від 27.03.2017 року з якої вбачається, що ОСОБА_4 у Харкові та області зареєстрованим не значиться.

Згідно звіту про оцінку майна від 16.12.2016 року №01 та технічного паспорту, з яких вбачається, що загальна площа трикімнатної квартири АДРЕСА_2 складає: 71,30 кв.м, житлова площа складає: 40,70 кв.м, перша кімната 16,90 кв.м, 2-а кімната - 10,00 кв.м, 3-я кімната -13,80 кв.м, кухні площею 8,70 кв.м, ванної кімнати, вбиральні (поєднаної) площею 4,40 кв.м, коридору площею 13,00 кв.м (а.с.10-26).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою позивача, що в спірну квартиру за період з моменту покупки ніхто не з'являвся, ніхто не намагався якимось чином засилитися, сплачувати за комунальні послуги та якось проявляти інтерес до вказаної квартири. За всі комунальні послуги сплачувала її матір. Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою позивача, що у вказаній квартирі крім родини позивача нікого не бачила, квартирою займалась позивачка, проводила ремонтні роботи. Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила той факт, що крім родини позивача нікого в спірній квартирі не бачила, що квартирою займалась позивачка.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положеньст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

При цьому в п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

При вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Так, в судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 які підтвердли той факт, що позивач дійсно добросовісно володіє квартирою №5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців 47, відкрито, сплачує усі комунальні послуги, утримує її в належному стані, робить поточні та капітальні ремонти, добросовісно користується нерухомим майном більше 10 років.

Враховуючи, що позивач вже більше ніж 10 років добросовісно володіє квартирою №5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців 47, відкрито, безперервно здійснює обслуговування квартири, доглядає за нею, здійснюючи необхідні ремонтні роботи, добросовісно користується нерухомим майном протягом більше 10 років, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірної квартири, в порядку набувальної давності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності у порядку набувальної давності на 1/2 частину квартири № 5, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 47 у м. Харкові, загальна площа, якої складає: 71,30 кв.м, житлова площа складає: 40,70 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Ференчук