печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5009/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Павленко В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування майном,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1. Просила виділити їй у користування суміжні кімнати: кімнату № 1 житловою площею 16,2 кв.м. та кімнату № 2 житловою площею 11,10 кв.м., в користування відповідача - ізольовану кімнату № 3 житловою площею 13,50 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор - залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонам на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року належить по 1 / 2 частині вказаної квартири, яка згідно з технічним паспортом складається з трьох кімнат, жила площа квартири - 40,80 кв.м, загальна площа квартири - 67,10 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат: кімнати № 1 - площею 16,2 кв.м та кімнати № 2 - площею 11,10 кв.м, які є суміжними, та кімнати № 3 - 13,50 кв.м, яка ізольована. Шлюб між сторонами розірвано у 2011 році.

Враховуючи наявні конфлікти між сторонами щодо користування житловими приміщеннями, оплати комунальних послуг, необхідним є визначити порядок користування спільною квартирою у спосіб, визначений позивачем з урахуванням встановленого фактичного порядку користування кватирою: позивач проживає у кімнаті № 1 площею 16,20 кв.м, син сторін - ОСОБА_4 проживає у суміжній кімнаті № 2 площею 11,10 кв.м., відповідач - у кімнаті № 3 житловою площею 13,50 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечивши щодо встановлення порядку користування спірною квартирою у спосіб, визначений позивачем.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторонам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року належить по 1 / 2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно з технічним паспортом складається з трьох кімнат, жила площа квартири - 40,80 кв.м, загальна площа квартири - 67,10 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат: кімнати № 1 - площею 16,2 кв.м та кімнати № 2 - площею 11,10 кв.м, які є суміжними, та кімнати № 3 - 13,50 кв.м, яка ізольована (а.с. 6-8).

Шлюб між сторонами розірвано у 2011 році (а.с. 9).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 1 ст. 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежених у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною третьою статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З урахуванням того, що протягом тривалого часу визначився конкретний порядок користування квартирою, враховуючи позицію сторін щодо встановлення порядку користування квартирою, суд дійшов висновку про задоволення позову, виділивши позивачу у користування суміжні кімнати: кімнату № 1 житловою площею 16,2 кв.м. та кімнату № 2 житловою площею 11,10 кв.м., в користування відповідача ізольовану кімнату № 3 житловою площею 13,50 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні.

При цьому, суд враховує, що визначити порядок користування квартирою відповідно до ідеальних часток є не можливим, оскільки ідеальна частка у житловій площі становить 20,4 кв.м, однак жодна із житлових кімнат не має такої площі.

Виділення у користування ОСОБА_2 кімнати № 3 площею 13, 50 кв.м. також не порушує його інтересів, оскільки він проживає у цій кімнаті сам, потреб у користуванні двома кімнатами не має. Крім цього, ОСОБА_2 не заперечив щодо встановлення саме такого порядку користування квартирою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 358, 356, 321 ЦК України та ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування майном - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_3 у користування суміжні кімнати: кімнату № 1 житловою площею 16,2 кв.м. та кімнату № 2 житловою площею 11,10 кв.м., в користування ОСОБА_2 - ізольовану кімнату № 3 житловою площею 13,50 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор - залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин