Справа № 495/746/16-ц
30 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
Головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
за секретаря - Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про встановлення факту належності і визнання права власності, -
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Встановлено факт належності ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на:

- ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що складається з: житлового будинку літ. «А», підвалу літ. «б», прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1», котельні літ. «а2», прибудови літ. «а3», веранди літ. «а4», кухні літ. «Б», навісу літ. «б1», бані літ. «В», гаражу літ. «Д», будівлі (спортзал) літ. «Є», надбудови літ. «Є1», навісу літ. «Ж», замощення літ. «І», вимощення літ. «ІІ», споруд № 1-9;

- 42/100 часток комплексу будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2, що складаються з: будівлі літ. «А», загальною площею 497,0 кв.м., споруди № 1-4;

- грошовий вклад у АТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», р/р НОМЕР_4 (договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичній особі в іноземній валюті НОМЕР_5 від 13.02.2013 року);

- земельну ділянку, площею 0,082 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- вантажний автокран, марки КС 3571, на шасі МАЗ 500, 1979 року випуску, НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_1, (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 видане 05.04.2006 року Білгород-Дністровським МРЕВ ДАІ РУ УМВС України в Одеській області);

- автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, вантажний фургон-В, номер шасі WV1ZZZ9KZ2R616350, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 видане РЕВ № 4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області);

- автомобіль RENAULT TRAFIC, номер шасі НОМЕР_10, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 видане РЕВ № 4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області).

01.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та просить суд доповнити рішення суду від 07.11.2016 року і визнати за ним право власності на спадкове майно батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на автомобіль ГАЗ 33021, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_12, який був зареєстрований на ім'я померлого батька згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13, в іншій частині залишити рішення суду без змін.

При цьому ОСОБА_1 обґрунтовує подану заяву тим, що вже після набрання рішення суду законної сили стало відомо, що у перелік спадкового майна не було включено транспортний засіб який при житті також належав його батькові - автомобіль ГАЗ 33021, 2000 року випуску, через що подальше оформлення автомобілю на ім'я спадкодавця є неможливим.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявника, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст. 220 ЦПК України).

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2016 року позивач - ОСОБА_1 (заявник), подав до суду уточнену позовну заяву в якій позовні вимоги були збільшені у порівнянні з вимогами первісного позову, зокрема, спадкове майно, що було предметом розгляду, було збільшене та доповнено вантажним автокраном (марки КС 3571, на шасі МАЗ 500, 1979 року випуску, НОМЕР_7), автомобілем VOLKSWAGEN CADDY та автомобілем RENAULT TRAFIC.

Однак, спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, у вигляді автомобілю ГАЗ 33021, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_12, який був зареєстрований на ім'я померлого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13, позивачем не включався до переліку спадкового майна ані в первісному ані в уточненому позові. Тобто, вказаний автомобіль не був предметом розгляду, вимоги щодо нього в судовому засіданні не розглядались, відповідне рішення не приймалось.

Під час ухвалення рішення суд досліджує та приймає до уваги всі представлені сторонами докази та доводи, надає їм правову оцінку, встановлює обставини справи та вирішує яка правова норма підлягає застосування до відносин, що склалися між ними, з метою їх врегулювання та вирішення спору. При цьому суд не може виходити за межі позовних вимог.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про відсутність будь-яких обґрунтованих та законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яка по суті містить вимогу про зміну рішення та його висновків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ