Справа № 350/84/17
Провадження № 22-ц/779/553/2017
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

суддів: Васильковського В.М., Горейко М.Д.

секретаря: Возняк В.Д.

з участю: позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районного суду від 21 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя у них з відповідачем не склалось, тому на даний час вони спільно не проживають. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на їх утримання не надає хоч має таку можливість, оскільки є працездатним, виїзджає на сезонні роботи за межі України і заробляє орієнтовно 800 доларів США у місяць. Просила суд стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 1 000 гривень на кожну щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки сама не може матеріально забезпечити їх потреби.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 21 лютого 2017 року задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.01.2017 року до повноліття кожної дитини.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти в сумі 2000грн. щомісячно, оскільки він тимчасово не працює і не має стабільного доходу, однак не відмовляється від виконання своїх батьківський обов'язків. Не заперечує проти сплати аліментів у мінімальному розмірі, а в разі зміни матеріального становища буде сплачувати в аліменти в більшому розмірі.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить змінити та стягувати з нього на користь позивачки аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів поданих у апеляційній скарзі, просив про їх задоволення.

Відповідач доводи апеляційної скарги не визнала та заперечила проти їх задоволення.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду 09 липня 2015 року (а. с. 7) та копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5). Діти перебувають на вихованні та утриманні позивачки.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти саме в зазначеному вище розмірі, оскільки жодних допустимих та належних доказів, що підтверджують його доходи, чи нездатність сплачувати аліменти у розмірі позовних вимог відповідач суду не надав.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком і вважає, що суд правильно визначив, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, вірно встановив вид аліментів, з врахуванням вимог ст. 184 СК України.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів в сумі 1000грн., суд не в повній мірі врахував обставини в даній справі.

Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, є отримання нерегулярного та мінливого доходу відповідачем, що в даному випадку апелянтом доводиться тим, що відповідач ніде офіційно не працює, має нерегулярний заробіток, що не заперечив сам ОСОБА_3

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Позивач в позові вказувала, що відповідач виїжджає на сезонні роботи за межі України і його доходи становлять 800 доларів на місяць, проте в матеріалах справи немає жодного доказу з цього приводу, а відповідач про це заперечує та вказує, що його заробітки є нерегулярними, на даний час за кордон не виїжджає. Довідкою сільської ради та актом обстеження побутових умов підтверджується, що відповідач офіційно ніде не працює.

Таким чином суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що відповідач не надав суду доказів того, що він нездатний сплачувати аліменти у розмірі позовних вимог. При цьому, вказуючи в резолютивній частині рішення про задоволення позову частково, стягнув аліменти в розмірі, якому просила позивач, тобто задовольнив позов в повному об'ємі.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням матеріального становища сторін та дитини, виходячи з розміру прожиткового мінімуму за 2017 рік для дітей відповідного віку, відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 800грн. щомісячно, що відповідатиме принципам розумності та справедливості щодо обох сторін.

У зв'язку з цим рішення суду підлягає до зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 21 лютого 2017 року змінити.

Зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1000 грн. до 800 грн. щомісячно на кожну дитину.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий П.І. Проскурніцький

Судді: В.М. Васильковський

М.Д. Горейко