Провадження № 22ц/782/194/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, квітня місяця, 19-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді: Яреська А.В.,

суддів: Дронської І.О., Коновалової І.О.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця на підставі ч. 5 ст. 121 ЦПК України було визнано неподаною та повернуто позивачу. Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального права, просив оскаржувану ним ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень проти неї, оглянувши та дослідивши необхідні матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із скаргою на дії державного виконавця (а.с.2). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 02.02.2017 року зазначену позовну заяву було залишено без руху (а.с. 195), а ухвалою від 01.03.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу із посиланнями на положення ч. 2 ст. 121 ЦПК України (а.с.199).

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суд першої інстанції, повертаючи заявнику скаргу, виходив із того, що заявник належним чином і завчасно був повідомлений про ухвалу суду щодо залишення скарги без руху, у встановлений строк вимоги суду не виконав, недоліки не усунув.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, адже вони є поспішними та суперечать фактичним обставинам справи, у матеріалах справи містяться достатні належні та допустимі докази на те, що заявник своєчасно вживав заходів на виконання вимог за ухвалою суду, уточнена скарга позивача була подана ним у межах строку, який встановлено ЦПК України та ухвалою суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У матеріалах справи є підтвердження отримання апелянтом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 18.02.2017 року, яким він отримав копію ухвали суду від 02.02.2017 року (а.с. 198), в ухвалі цій є зазначено термін виконання вимог по ній - п'ять днів з дня отримання копії ухвали. 22 лютого 2017 року позивачем було здано на пошту уточнену скаргу - тобто на четвертий день, ще до спливу встановленого строку, це вбачається з відбитку печатки пошти на описі вкладення з датуванням - „22.04.2017" (а.с.20). Частиною 1 ст. 69 ЦПК України є визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 5 ст. 70 ЦПК України є передбаченим, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Отже, отримавши 18 лютого 2017 року ухвалу суду першої інстанції від 20 лютого 2017 року апелянт на виконання вимог за вказаною ухвалою 22 лютого 2017 року надав на пошту для відправлення суду уточнену скаргу. Оскаржувана ухвала суду є винесеною 01 березня 2017 року, тоді як уточнена скарга надійшла до суду 02 березня 2017 року (а.с.202-209). Щодо доводів, наведених у запереченні проти скарги - то вони на увагу не заслуговують, адже діючим процесуальним законодавством не передбачено обов'язку учасників процесу відстежувати усі дії суду через реєстр судових рішень, це є їх право, а не обов'язок. Саме суд зобов'язаний вживати належних заходів для повідомлення учасників процесу про винесені процесуальні рішення та документи за їх скаргами та позовами, порядок такого інформування є детально регламентований нормами ЦПК.

Висновки суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі про те, що заявник у встановлений строк вимоги суду не виконав оцінюються апеляційною інстанцією не з точки зору фактичного дотримання поштовими установами нормативних строків пересилання поштових відправлень - а виходячи з доведеності дотримання апелянтом строків виконання вимог суду. Фактичний час надходження кореспонденції до суду та обставини затримки надходження кореспонденції значення тут не мають і не дають передбачених законом підстав для залишення оскаржуваної ухвали у силі. Порушення нормативних термінів пересилання письмової кореспонденції до суду само по собі не має по цій справі правового значення. Об'єктивно ж на момент винесення оскаржуваної ухвали висновки суду першої інстанції були хибними та поспішними- враховуючи своєчасне виконання вимог скаржником за попередньою ухвалою, це підтверджується і самим фактом надходження через пошту до суду виправленої скарги, що реєструється у суді вже на наступний день - 02 березня 2017 року за вх. №1994 (а.с. 201).

З огляду на викладене вище колегія суддів, керуючись п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України приходить до висновків про те, що оскаржувану ухвалу суду слід скасувати і передати вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2017 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця скасувати і передати вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: І.О. Дронська

В.А. Коновалова