Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/8262/16-ц
Провадження № 2/644/1207/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Онюшкіної О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_1, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача просить суд визнати Договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ номер 4512832 недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2016 року до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 20.05.2016 року по вул. Сумський шлях в м.Дергачі Харківської області, за участі транспортного засобу «Daewoo Nexia» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «ВАЗ 2110» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 На момент дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_4 був Договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ номер 4512832. Після проведення перевірки Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» було встановлено, що вказаний полюс значиться як не використаний та був переданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, яка є повіреною особою відповідно до договору-доручення № 1132/ю від 07.09.2015 року. Підпис фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на полісі не співпадає з підписом на договорі-дорученні № 1132/ю від 07.09.2015 року, а отже поліс підписано не уповноваженою та такі дії особою. Окрім того представник позивача зазначає, що страхова премія за вищезазначеним полюсом на розрахункові рахунки позивача не надходила, поліс не реалізовано та він знаходиться на балансі повіреної особи. У звязку з наведеними обставинами листом за вихідним № 106 від 15.03.2016 року договір-доручення №1132/ю від 07.09.2015 року було розірвано.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та треті особи в судове засідання також не з'явились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 08.06.2016 року до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» від ОСОБА_3 надійшло повідомлення про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 7-8).

Відповідно до копії поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ № 4512832 від 17.03.2016 року обєктом страхування є автомобіль НОМЕР_3, страхувальником ОСОБА_1, а страховиком - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (а.с. 9).

Згідно даних єдиної централізованої бази даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників, яка діє відповідно до ст. 55 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб з державним номером АХ6398АТ, як забезпечений не значиться, поліс АЕ № 4512832 значиться, як не використаний (а.с. 12, 13).

07.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір-доручення № 1132/ю, відповідно до якого довіритель ОСОБА_2 мала право укладати договори страхування в межах повноважень визначених договором (а.с.14-19).

Відповідно до накладної №21070 ОСОБА_2 07.09.2015 року прийняла від представника Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» бланки страхових полісів, у тому числі бланк страхового полісу серії АЕ № 4512832 (а.с. 24).

14.01.2016 року за вихідним №15 головою правління Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_2 було направлено лист з вимогою надати звіт про залишки полісів страхування та про повернення бланків полісів страхування (а.с. 25, 26).

15.03.2016 року за вихідним №106 головою правління Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_2 було направлено повідомлення про розірвання договору-доручення №1132/ю від 07.09.2015 року з підстав неналежного виконання вказаного договору з боку ОСОБА_2 (а.с. 27-30, 31,32).

Відповідно до довідки т.в.о. головного бухгалтеру Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_5 від 22.09.2016 року, кошти за реалізацію Договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 4512832 на розрахункові рахунки Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» не надходили, поліс як реалізований не значиться (а.с. 33).

Відповідно до доповідної записки заступника начальника відділу страхового обліку ОСОБА_6 від 04.08.2016 року (а.с.34) у повіреної особи ОСОБА_2 станом на 04.08.2016 року залишився бланк Договору (Полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 4512832, що підтверджується додатком № 1 про звірку бланків суворої звітності по агенту ОСОБА_2 (а.с. 35-37).

Згідно ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно ст. 215 ЦК України , підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 203 ЦК України , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України , правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про страхування», договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Аналогічну позицію містить і ч. 1 ст. 983 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 29 Закону України «Про страхування», договір страхування визнається недійсним у судовому порядку.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що перший страховий внесок за Договором (Полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ номер 4512832 на розрахункові рахунки позивача не надходив, бланк вказаного Полісу значиться, як не реалізований, приймаючи до уваги, що договір-доручення на укладання договорів страхування з повіреною особою ОСОБА_2 було розірвано, а бланк страхового полісу серії АЕ номер 4512832 повіреною особою ОСОБА_2 позивачу повернуто не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а Договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ номер 4512832 слід визнати недійсним.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 79, 86, 88, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. 92, ч.1, 2, 5 ст. 203, ч.2 ст. 207, ст. 215, ст. 983 ЦК України, ст.ст. 18, 29 Закону України «Про страхування», ст. 55 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності», - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити повністю.

Визнати Договір (Поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ номер 4512832 недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: