Справа № 214/6740/16-ц
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

05 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

при секретарі Бєліковій О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 23.11.2016 року, в якому просить суд поновити його на роботі з 24.10.2016 року на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.10.2016 року до моменту відновлення його на робочому місці ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 24 листопада 2016 року провадження у справі відкрито.

05 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив про відвід судді Євтушенка О.І. від справи. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що підставою для вказаного відводу є позбавлення 03.05.2017 року його права висловити заперечення на висловлену думку представника відповідача з приводу заявленого ним відводу судді Євтушенку О.І., у зв'язку з ввідмовою останнього у задоволенні клопотання позивача про допущення до участі у справі в якості представника позивача, за усним правочином, ОСОБА_3, у зв'язку з чим у позивача виникли підстави для сумніву в неупередженості та професійності головуючого у справі судді. При цьому позивач посилався на вимоги норм Конституції України, ЦПК України та інших законів, а також на положення Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заяви про відвід судді, вважаючи, що заява позивача є безпідставною та необгрунтованою, а неодноразові аналогічні заяви свідчать про затягування позивачем розумних строків розгляду справи.

Суд, вислухавши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, думку представника відповідача, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч.1 ст. 24 ЦПК України, у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів в його обєктивності та неупередженості.

Згідно ч.3 ст.23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин по справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно зі ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у п.43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так, заявляючи відвід головуючому судді Євтушенку О.І., позивач посилався на позбавлення головуючим суддею у справі його права висловити заперечення на висловлену думку представника відповідача з приводу заявленого ним відводу, що не може свідчити про упередженість суду, оскільки стосуються безпосередньо порядку вирішення заяви про відвід, визначеного ст. 24 ЦПК України, відповідно до якого діяв головуючий у справі суддя, про що було неодноразово роз'яснено позивачу.

А отже, посилання позивача на вказані вище обставини, суд залишає поза увагою, оскільки вони зводяться до його субєктивної оцінки положень законодавства та позиції суду при вирішенні заяв про відвід судді.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не наведено конкретних фактичних обставин, які б свідчили про упередженість, необєктивність здійснення суддею розгляду справи, а зазначені в письмовій заяві обставини не є підтвердженням відсутності обєктивності та наявності упередженості судді при розгляді даної справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Євтушенка О.І.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24, 208, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Євтушенка О.І. відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Євтушенко О.І