Справа № 645/150/17
Провадження № 2/645/733/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття, аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, додаткових витрат на утримання дитини-інваліда,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 23.03.201 Ір.н., та ОСОБА_5, 21.12.2015р.н., в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно; аліменти на її утримання до досягнення доньки трьох років, в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісяця; додаткові витрати на дитину інваліда - ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісяця.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що 27.11.2010 р. уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 20.10.2016 р. дізналася, що відповідач підтримує інтимні стосунки з сусідкою, після цього сім*я фактично розпалась, шлюбні стосунки не підтримують, мешкають разом у квартирі відповідача разом з дітьми. Також позивачка зазначила, що старший син з 2014 року являється інвалідом, тому до за призначенням лікаря-невропатолога щоденно вживає дорогі ліки, в місяць на лікування сина необхідно близько 915 гривень. Крім того він відвідує гуртки кікбоксингу, англійської мови, а також танці (у дитячому садку). Молодша донька проблем зі здоровям не має, однак постійно потребує придбання памперсів, одягу, з якої вона швидко виростає, а також спеціального. Відповідач не працює, хоча він має нормальний стан здоровя та є працездатним. Джерелом доходів Відповідача є грошові перекази його матері з Італії.

Позивачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення та просила задовольнити її вимоги в повному обсязі. Також вказала, що вона з 06.03.2017 р. приступила до роботи на посаду інженеру-проектувальнику 1 категорії ВАСУ ОСОБА_7 Енергопроект у звязку з виходом із соціальної відпустки по догляду за дитиною віком до 3-х років. Мешкає разом з дітьми в квартирі, яку винаймає, бо відповідач вигнав з квартири. В судовому засіданні не заперечувала, що відповідач останній місяць надав допомогу у розмірі 1000 грн. та купив медикаменти для дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав пояснення, згідно яким визначений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі - є необгрунтовано завеликий виходячи з мого матеріального становища, нерегулярного мінливого доходу працюючі таксистом у розмірі 2500-3500 грн. у місяць в залежності від стану автомобілю, який постійно виходить з ладу, та потребує ремонту. Також позивач просив врахувати, що ОСОБА_2 отримує допомогу при народженні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначену рівними частинами у розмірі 860 грн. в місяць до 25.12.2018 року включно, та державну соціальну допомогу дітям- інвалідам на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1550 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 p., встановлений такий розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином, виходячи з мінімального розміру аліментів, встановлених СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину до 6 років на цей час не менше ніж 406 грн. 50 коп., та на дитину від 6 до 18 років на цей час не менше ніж 506 грн. 70 коп. В звязку із вказаними обставинами, та тим що Позивач отримує державну допомогу та грошові кошти на утримання дітей від держави у розмірі 2410 грн. 40 коп. відповідач просив врахувати майновий стан, що раніше мешкали до середини березня 2017 року разом однією сімєю, та мали спільний бюджет та разом піклувалися за дітьми. Відповідач має намір піклуватися за дітьми, приймати участь у їх вихованні. В зв*язку з чим, просив суд задоволити вимоги позивачки частково в сумі 1000 грн. на утримання неповнолітніх дітей, в іншій частині відмовити.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

У ході судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2010 р. (свідоцтво про шлюб І-ВЛ № 149384). (а.с. 9).

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 235264 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 05.04.2011 р.) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 433036 видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 29.12.2015 р.) відповідач є батьком дитини. (а.с. 10-11).

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1924 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 з 2014 року являється інвалідом, перебуває у лікаря невропатолога на обліку та має діагноз епілепсія з міоклоніко астатичними пароксизмами (с-м Дозе) на фоні хронічної персистіруючої цитомагеловірусної інфекції. Порушення обміну ферментів фолатного циклу. Гіпергомоцистеінемія. Мітохондріальна дісфункція. (а.с. 12-15).

Як встановлено у ході судового розгляду справи, відповідач не регулярно надає на утримання своїх неповнолітніх дітей матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Суду не надано доказів про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї.

Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що у відповідача нерегулярний, мінливий дохід та враховуючи, що з 01 січня 2017 пo 30 квітня 2017 р. прожитковий мінімум на дитину в 2017 рік в Україні для дитини вікoм до 6 років складає 1355 грн., дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року пo 30 квітня 2017 р. прожитковий мінімум на дитину 1689 гривень, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 191 СК України аліменти підлягають стягнення з відповідача з 13 січня 2017 року, з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття підлягають частковому задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на позивачку до досягнення дитиною трьох років задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, передбачене вказаною статтею право дружини не є безумовним, виникнення якого можливе лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справ

В даному випадку предметом доказування позивачем є обставини, які доводять, що відповідач має достатнє матеріальне забезпечення, як підставу для реалізації свого права на утримання .

Проте, всупереч ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не було надано жодного доказу, який би свідчив про матеріальний стан відповідача. Натомість, позивач обмежилась лише формальним наданням суду документів - ксерокопії паспортних даних та свідоцтвом про народження дитини.

Також суд приймає пояснення відповідача, якими Відповідач проти стягнення аліментів на утримання спільних з позивачем, дітей не заперечував, однак вважає, що розмір має бути зменшений до 1000 грн. , оскільки він має нестабільний заробіток і не має можливості надавати кошти у розмірі, який просить позивач.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати, повязані з лікуванням сина інваліда ОСОБА_6, у сумі 500,00 грн. щомісяця, від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Судом вивчались із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1924 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 з 2014 року являється інвалідом, перебуває у лікаря невропатолога на обліку та має діагноз епілепсія з міоклоніко астатичними пароксизмами (с-м Дозе) на фоні хронічної персистіруючої цитомагеловірусної інфекції. Порушення обміну ферментів фолатного циклу. Гіпергомоцистеінемія. Мітохондріальна дісфункція.

Суд зазначає, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Суд вважає, що у порушення ст. ст. 11, 60 ЦПК України, ч.ч.1, 3 ст. 185 СК України позивачкою не надане належних та допустимих доказів того, що нею були фактично понесені будь-які додаткові витрати, а також того, що додаткові витрати у заявленому розмірі викликані особливими обставинами.

Крім того, суд зазначає, що положеннями ст. 185 СК України не передбачена можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини у вигляді періодичних обов'язкових платежів, а тому підстави для задоволення заявленого позову в межах заявлених вимог відсутні.

Таким чином суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в повному обсязі.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст 10,11, 88, 197, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ЕО 757458, на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 (одна тисяча п*ятсот) грн. 00 коп. від усіх доходів щомісяця, починаючи з 13 січня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ЕО 757458 судовий збір 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: