Справа № 375/1700/16-ц Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2517/17 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 18 11.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Березовенко Р.В.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов»язаних з утриманням у навчальному закладі,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року Національна академія внутрішніх справ звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року за № 568 ОСОБА_2 з 01.09.2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - ГУМВС України в Київській області, та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір №09-424 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі.

З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року відповідно до умов Договору, ОСОБА_2 у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Наказом НАВС від 14.06.2013 року за № 601 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору, ОСОБА_2 направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Київській області.

Наказом ГУМВС України в Київській області від 07.08.2015 року за №427о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, в порушення умов Договору, відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про освіту» від 17.01.2002 року, який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору відповідач зобов»язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 Договору, відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 3.2. Договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року за № 313. Відповідно до п. 2 вищевказаного Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Позивачем здійснено розрахунок відповідно до вищевказаного Порядку на суму 21 980 грн. 37 коп., що складається із: грошового забезпечення в розмірі 10 400 грн. 31 коп., витрат на харчування в розмірі 1 079 грн. 32 коп., витрат на речове забезпечення в розмірі 2 512 грн. 09 коп. та витрат на комунальні послуги та спожиті енергоносії в розмірі 7 988 грн. 65 коп.

Оскільки відповідачем вищевказані кошти в добровільному порядку не сплачено, позивач звернувся до суду з вимогою про їхнє стягнення в примусовому порядку.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість навчання у розмірі 21 980 грн. 37 коп. та судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року за № 568 ОСОБА_2 з 01.09.2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.16).

29.09.2009 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - ГУМВС України в Київській області, та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір №09-424 про підготовку фахівця у КНУВС (а.с.12-15), відповідно до умов якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі.

З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року відповідно до умов Договору, відповідач ОСОБА_2 у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Наказом НАВС від 14.06.2013 року за № 601 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію бакалавра за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра (а.с.17).

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору, ОСОБА_2 направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Київській області.

Наказом ГУМВС України в Київській області від 07.08.2015 року за №427 о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням (а.с.18, 19).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.п. 2.3.5., 2.3.6. Договору про підготовку фахівця від 29.09.2009 року за № 09-424 ОСОБА_2 зобов»язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов»язків за посадою, на яку призначено Замовником (ГУМВС України в Київській області), і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно п.п. 4.1., 4.2. Договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно наявної в справі Довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ від 18.06.2013 року (а.с.23), розмір фактичних витрат, пов»язаних з навчанням у навчальному закладі, становить 21 980 грн. 37 коп. З даною довідкою відповідач ОСОБА_2 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом в ній.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 звільнився з органів внутрішніх справ за власним бажанням по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що він згідно умов договору та положень законодавства зобов»язаний відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність позивачем розміру фактичних витрат, стягнутих з нього судом, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідачем під час розгляду справи суду не надано належних та допустимих доказів на спростування розміру фактичних витрат, визначеного позивачем у позовній заяві, а відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Необгрунтованими є і посилання апелянта в апеляційній скарзі на постанову Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року №216 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року №992», якою, на його думку, скасовано обов»язок відпрацювання випускниками трирічного терміну після закінчення навчального закладу, що вбачається з наступного.

Кабінетом Міністрів України з метою приведення чинних нормативно-правових актів у відповідність до законодавства та у зв»язку з втратою чинності ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту», було прийнято Постанову №216, якою з «Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» (Постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року за №992) виключено п. 8, який передбачав обов»язок випускників, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. На сьогодні, дія зазначеного Порядку поширюється тільки на осіб, що навчаються за спеціальностями медичного профілю.

Разом з тим, вищезазначені зміни у законодавстві не стосуються вищих навчальних закладів МВС України, ЗСУ, НГУ тощо, оскільки у постанові Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року за № 992 зазначено:

«1. Затвердити Порядок працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням.

Дозволити міністерствам і центральним органам виконавчої влади на підставі цього Порядку розробляти з урахуванням специфіки галузі та за погодженням з Міністерством освіти і науки, Міністерством економічного розвитку і торгівлі, Міністерством соціальної політики, Міністерством юстиції затверджувати порядок працевлаштування випускників підпорядкованих їм ВНЗ».

Щодо ВНЗ МВС, яким є і Національна академія внутрішніх справ, та служби в органах внутрішніх справ, то відпрацювання та необхідність відшкодування фактичних витрат у разі звільнення до закінчення трирічного терміну після закінчення навчального закладу, передбачена ст. 18 Закону України «Про міліцію», який діяв під час навчання та роботи ОСОБА_2, Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року за № 313 про Порядок відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, Наказом МВС України від 14.05.2007 року за № 150 «Про затвердження типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міліцію» курсанти ВНЗ МВС України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу ОВС після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення ВНЗ МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов»язані з їх утриманням у ВНЗ, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Обов»язок трирічного відпрацювання після закінчення навчання передбачено і ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов»язані з їх утриманням у навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення, його законності та обґрунтованості не спростовують, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: