У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еволюшен Медіа», товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», третя особа - ОСОБА_4, про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником - ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року,

с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відомості, які викладені в зверненні товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (далі - ТОВ «АТБ-Маркет») до Генерального прокурора України від 4листопада 2015 року принижують йогочесть, гідність та ділову репутацію як громадського діяча та народного депутата, оскільки характер висловлювань у зверненні створює негативне враження та відношення до нього.

При цьому позивач вважав, що наведена у зверненні відносно нього інформація є недостовірною, оскільки в ній містяться прямі звинувачення його в кримінальних правопорушеннях, а саме: у створенні організованої злочинної групи, що, в свою чергу, порушує його особисті немайнові права.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд: визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену відносно нього, шляхом розміщення фотокопії звернення ТОВ «АТБ-Маркет» до Генерального прокурора України від 4листопада 2015 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сторінках 4-5 у газеті «Комментарии»: НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: «…у 2015 р. ОСОБА_3…створив організовану групу…» (абзац 2 звернення)», «З метою протиправного заволодіння майном ТОВ «АТБ-маркет», вказані особи за попередньою змовою підготували документи, що містять неправдиві відомості…» (абзац 3 звернення), «…у 2015 р. вказана вище організована злочинна група осіб під керівництвом народного депутата ОСОБА_3…» (абзац 6 звернення), «вказані дії названих осіб мають ознаки цілого ряду злочинів, передбачених відповідними статтями КК України (ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 364-1, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 375 КК України та ін.)…» (абзац 6 звернення); зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Еволюшен Медіа» (далі - ТОВ «Еволюшен Медіа») спростувати зазначену інформацію шляхом опублікування рішення суду у цій справі у газеті «Комментарии»: у 15-тиденний термін з часу набрання рішенням законної сили тим самим шрифтом, як спростовувана інформація, на тому ж місці шпальти газети під рубрикою «Спростування»; зобов'язати ТОВ «АТБ-маркет» спростувати зазначену інформацію шляхом відкликання з Генеральної прокуратури України звернення від 4 листопада 2015 року з посиланням на прийняте у цій справі судове рішення та зазначенням, що поширена інформація є недостовірною й такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію позивача - ОСОБА_3; стягнути з ТОВ «АТБ-маркет» на його користь 1 млн грн на відшкодування моральної шкоди; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оспорювана позивачем інформація, викладена у зверненні ТОВ «АТБ-маркет» до Генеральної прокуратури України, не може вважатися недостовірною або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки в даному випадку має місце реалізація відповідачем конституційного права направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, яке передбачене ст. 40 Конституції України.

Зазначені висновки судіввідповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та оцінено згідно з правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у газеті «Коментарии:» НОМЕР_1, засновником та видавцем якої є ТОВ«Еволюшен Медіа» на сторінках 4-5 було опубліковано статтю ОСОБА_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». У тексті статті розміщено фотокопію звернення ТОВ «АТБ-Маркет» до Генерального прокурора України від 4 листопада 2015 року № 236, в якому зазначено: «…у 2015 р. ОСОБА_3…створив організовану групу…» (абзац 2 звернення)», «З метою протиправного заволодіння майном ТОВ «АТБ-маркет», вказані особи за попередньою змовою підготували документи, що містять неправдиві відомості…» (абзац 3 звернення), «…у 2015 р. вказана вище організована злочинна група осіб під керівництвом народного депутата ОСОБА_3…» (абзац 6 звернення), «вказані дії названих осіб мають ознаки цілого ряду злочинів, передбачених відповідними статтями КК України (ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 364-1, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 375 КК України та ін.)…» (абзац 6 звернення).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

З урахуванням наданих сторонами доказів суди дійшли правильного висновку про те, що позивачем не доведено, що наміром ТОВ «АТБ-Маркет» було поширення недостовірної інформації відносно ОСОБА_3 чи опорочення його честі, гідності та ділової репутації. А тому, оскільки немає одного із сукупного складу правопорушення - поширення інформації, то і відсутні підстави для задоволення позову.

Також у п. 21 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи (далі - Декларація), а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя (далі - Резолюція).

Зокрема, у Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У ст. ст. 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Встановлено, що позивач є народним депутатом України, тобто публічною особою, тому відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості й межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що інформація, викладена у зверненні ТОВ «АТБ-маркет» до Генеральної прокуратури України, не може вважатися недостовірною або такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки має місце реалізація відповідачем конституційного права, яке передбачене ст. 40 Конституції України.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик