Справа №560/346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Берестя по вул.Шевченка,78 "а" Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого приватним підприємцем ОСОБА_4 станом на 14 лютого 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 26 серпня 2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_5, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Берестя по вул.Шевченка,78 "а" Дубровицького району Рівненської області. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту він не залишив. Вона весь час проживала з чоловіком в одному будинку і після його смерті продовжує проживати в ньому. Саме як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, вона, як дружина померлого, прийняла спадщину вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на чоловіка та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви сільського голови ОСОБА_6, останній просить розгляд справи провести без участі представника, позовні вимоги визнають.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується довідкою №68/01-09 від 28.02.2017 року (а.с.18).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №192248 (а.с.4) ОСОБА_5 помер 26.08.2016 року, про що складено відповідний актовий запис №24.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Шевченка,78 "а" в с.Берестя Дубровицького району, що підтверджується випискою з погосподарської книги від 09.02.2017 року №02-22/249, виданої ОСОБА_3 сільською радою (а.с.9).

Оскільки на день смерті ОСОБА_5 в будинку №78 "а" по вул.Шевченка в с.Берестя Дубровицького району була зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №02-22/350 від 28.02.2017 року (а.с.10), остання, у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1960 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок №78 "а" по вул.Шевченка в с.Берестя, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Берестя по вул.Шевченка,78 "а" Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого приватним підприємцем ОСОБА_4 станом на 14 лютого 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 26 серпня 2016 року..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_8