Справа №560/562/17
У Х В А Л А

04 травня 2017 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час смерті,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 24.10.2012 року, за адресою: вул.Молодіжна,16 в с.Колки Дубровицького району Рівненської області.

Чинним законодавством передбачено, що виникнення, зміна або припинення правовідносин прямо залежить від наявності чи відсутності певних юридичних фактів, які підтверджуються відповідними документами. У випадках неможливості підтвердження юридичного факту через втрату, знищення або відсутність того чи іншого документу, законодавством передбачені випадки судового порядку встановлення вказаних фактів.

Як вбачається з позовної заяви, остання не містить вимог, які становлять спір про право та вирішуються в позовному провадженні, а має виключно вимоги, які регулюються розділом ІV "Окреме провадження" ЦПК України.

Так, згідно ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст.256 ЦПК України і не є вичерпним.

На підставі ч.2 ст.256 ЦПК України судом в порядку окремого провадження може бути розглянуто справу про встановлення факту проживання особи із спадкодавцем на час смерті, юридичним наслідком якого є намір прийняти спадщину.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не належить розглядати в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, оскільки заявлені вимоги направлені на підтвердження наявності неоспорюваних прав заявника ОСОБА_1, які можуть бути вирішені судом в порядку цивільного судочинства в окремому провадженні.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути оформлені не у вигляді позовної заяви в порядку позовного провадження, де остання називає себе "позивачем", а ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 "відповідачами", сплачує судовий збір "за позовом…" в сумі 640 грн., тобто за розміром, встановленим для позовного провадження, а у вигляді заяви в порядку окремого провадження, де особа, яка звертається до суду, є "заявником", інші особи "зацікавлені особи", судовий збір сплачується в розмірі 320 грн. тощо.

Відповідно до ч.4 ст.235 ЦПК України сторонами у справах окремого провадження є заявники та заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження.

Зважаючи на ч.3 ст.235 ЦПК України та в силу ч.1 ст.121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час смерті та надати позивачу для усунення вищевказаного недоліку п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_6