_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4124/17
Провадження № 6/520/245/17
УХВАЛА
20.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за поданням державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1934 виданим 04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2006 року і до повноліття дітей.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.04.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вказаного подання державного виконавця та призначено судове засідання.
У судове засідання державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. надав до суду заяву, в якій подання підтримав, просить суд задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.
Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Луганську від 15 січня 2007 року по цивільній справі №2-1934/2008 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2006 року до повноліття дітей.
04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганську був виданий виконавчий лист №2-1934/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2006 року до повноліття дітей.
Так з матеріалів наданих державних виконавцем до подання та з матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа №2-1934/2008, виданого 04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганську вбачається наступне.
07.02.2014 року на адресу Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження видана другим Приморським ВДВС ОМУЮ на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в якій зазначено, що згідно листа ПРУ ДПСУ боржник працює в В/Ч 2138, за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно дислокації є територією другого Київського ВДВС ОМУЮ. Заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.11.2013 рік становила 5576,05 грн.
08.02.2014 року на підставі ст. ст. 3, 4, 18, 19, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ЄДРВП № 42095318).
08.02.2014 року на адресу військової частини НОМЕР_1 державним виконавцем направлено постанову на відрахування аліментів із заробітної плати боржника.
01.04.2014 року на адресу відділу надійшло повідомлення про отримання постанови В-8/616 відносно ОСОБА_1
28.10.2015 року на адресу відділу надійшло повідомлення В/Ч НОМЕР_1 в якому зазначено, що боржника ОСОБА_1 переведено до іншого місця проходження військової служби. У вказаному повідомленні не зазначено інформації до якого місця було переведено ОСОБА_5 . Заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 11.08.2015 рік відсутня.
Державний виконавець також зазначав, що оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутній ідентифікаційний номер боржника, тому ідентифікувати особу щодо місця працевлаштування не являлось можливим.
22.11.2016 року в ході телефонної розмови з Головним бухгалтером В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 11.08.2015 року переведено до ОСОБА_7 , а також надано ідентифікаційний номер боржника, також зі слів бухгалтера було зазначено, що ОСОБА_1 у вище зазначеному загоні станом на теперішній час не працює.
22.11.2016 року державним виконавцем були направлені запити до державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, щодо надання будь-якої відомої інформації про місце працевлаштування ОСОБА_1 .
28.11.2016 року на адресу відділу надійшла відповідь з Державної фіскальної служби України в якій зазначається, що ОСОБА_1 працевлаштований в ЗАТ «Стахова компанія Інгосстрах» у м. Дніпропетровську, куди 28.11.2016 року направлено запит відносно розміру заробітної плати для нарахування заборгованості.
Також 28.11.2016 року на ім`я Головного бухгалтера В/Ч 9971 в м. Луцьку державним виконавцем було направлено запит для достовірної інформації відносно працевлаштування ОСОБА_1
13.12.2016 року на адресу відділу надійшла відповідь із В/Ч НОМЕР_2 в м. Луцька, в якій повідомлено, що ОСОБА_1 виключений із списків В/Ч НОМЕР_2 в м. Луцьк з 26.03.2016 року у зв`язку з переведенням боржника в В/Ч 1486 м. Херсон.
30.12.2016 року на адресу відділу надійшла відповідь з ЗАТ «Стахова компанія Інгосстрах» в якій зазначається, що ОСОБА_1 не перебував і не перебуває в трудових відносинах із ЗАТ «Страхова компанія Інгосстрах», не укладав договорів на виконання робіт чи надання послуг, та заробітну плату не отримував.
Надалі державним виконавцем було направлено запит на ім`я Головного бухгалтера В/Ч 1486 м. Херсон для отримання інформації щодо нарахування грошового забезпечення у відповідності до заробітної плати ОСОБА_1
15.03.2017 року державним виконавцем на адресу Відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського управління юстиції в Черкаській області було повторно направлено постанову про доручення проведення виконавчих дій винесену 14.03.2017 року на підставі вище зазначеного виконавчого листа.
31.03.2017 року до відділу надійшла відповідь з Азово-Чорноморського регіонального управління, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 на теперішній час не проходить службу в Азово-Чорноморському регіональному управлінні, особова справа направлена до Чорнобаївського РВК Черкаської області.
06.04.2017 року до відділу надійшла відповідь з Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак встановлено, що за вказаною адресою він не проживає.
Враховуючи викладене, оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання вище зазначеного виконавчого листа зі сплати аліментів, державний виконавець звернувся до суду з відповідним поданням.
Згідно з ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі ст.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Згідно з узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.
Відтак, право державного виконавця на звернення із поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».
У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобов`язання.
Відповідно дост.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під час розгляду справи були досліджені матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1934/2008, виданого 04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганську, та вищевикладені обставини знайшли своє підтвердження.

З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам від 15.03.2017 року, вбачається, що станом на 01.03.2017 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить у сумі 26878 гривень 33 копійки.
З урахуванням вищевикладеного, та з урахуванням того, що рішенням Жовтневого районного суду міста Луганську від 15 січня 2007 року по цивільній справі №2-1934/2008 покладено на ОСОБА_1 обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на цей час рішення суду боржником не виконується, заборгованість боржника по сплаті аліментів складає 26878 гривень 33 копійки, та з урахуванням усіх обставин в сукупності є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги державного виконавця стосовно встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1934 виданим 04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганська.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 - задовольнити.
Тимчасово обмежити боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документу) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1934 виданим 04.02.2008 року Жовтневим районним судом міста Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2006 року і до повноліття дітей.

Копію ухвали для відома направити стягувачеві, боржникові, державному виконавцю Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Копію ухвали, після набрання законної сили, направити для виконання до Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 30).
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Головуючий Калініченко Л. В.