АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2579/17 Головуючий І інстанції - Зимовський О.С.
Справа № 634/1075/16-ц Доповідач - Сащенко І.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Довгаль А. П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року по справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ агрофірма «Союзагро» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та її повернення.

В обґрунтування позову посилався на те, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 мала у власності земельну ділянку площею 5,72 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3. Відповідно до договору оренди земельної ділянки № б/н від 12.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, останнє використовує земельну ділянку площею 5,72 га. Договір оренди земельної ділянки №б/н від 12.03.2008 року було зареєстровано 14.01.2009 року, за №71.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 5,7248 га належить ОСОБА_1

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд розірвати договір оренди, зобов'язати ТОВ агрофірма «Союзагро» повернути відповідну земельну ділянку та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у виді судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 10.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Постановлено розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від12 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, щодо використання земельної ділянки площею 5,7248 га. Зобов'язано ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, повернути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, земельну ділянку площею 5,724 га. Стягнуто з ТОВ агрофірма «Союзагро» Кегичівського району Харківської області, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ агрофірма «Союзагро» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не враховане те, що орендар впродовж дії спірного договору належним чином виконував обов'язки по договору та останні три роки, збільшуючи розмір орендної плати, вчиняв дії щодо покращення майнового інтересу орендодавця.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що п. 41 Договору оренди земельної ділянки №б/н від 12 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Союзагро» сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Союзагро» Кегичівського району Харківської області було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н від 12.03.2008 року. Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 14.01.2009 за №71 (а.с. 7-8).

Предметом оренди є земельна ділянка загальною площею 5, 7248 га. Цільовим призначенням земельної ділянки, згідно умов договору, є - ведення сільськогосподарського виробництва.

Після смерті ОСОБА_2, на підставі заповіту, посвідченого Сахновщинською державною нотаріальною конторою Харківської області 15.05.2009 року за № 773, власником зазначеного майна є ОСОБА_1 Право на спадщину за заповітом зареєстровано державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області 01.11.2016 року за № 1796 (а.с. 9).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Оскільки після смерті спадкодавця до ОСОБА_1 перейшли права та обов'язки за спірним договором, позивачем 02.11.2016 року на адресу відповідача було направлено заяву з проханням розірвати договір оренди зазначеної земельної ділянки та проханням не використовувати її та повернути (а.с. 11).

Проте, до цього часу земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Союзарго».

Згідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.16 цього закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

За приписами ст. 31 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач вчиняв дії щодо захисту майнового інтересу позивача по спірному договору не можуть сприйматися судом як достатня підстава для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Союзагро» - відхилити.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді