Дата документу 18.04.2017
Справа № 320/266/17-ц
18 квітня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. При цьому позивач зазначає, що він, як власник даної квартири, прописав в ній колишню дружину його сина. Однак, в 2015 році шлюб між відповідачкою та його сином був офіційно розірваний. З липня 2015 року вона не проживає в його квартирі, її речей там немає, жодного разу остання не намагалася вселитися в квартиру. На теперішній час він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою.
В судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_3 надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає та просить слухати справу у заочному порядку.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_2, про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 30.03.2002 /а.с.4/.
Судом встановлено, що у вищезазначеній квартирі зареєстрована колишня дружина сина позивача відповідачка ОСОБА_2, що також підтверджується відомостями виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та копією рішення суду про розірвання шлюбу від 02.09.2015 /а.с.7/.
Однак, згідно довідки директора КП «Житломасив» від 14 січня 2017 року ОСОБА_2 з липня 2015 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.
В силу того, що відповідачка зареєстрована у квартирі позивача, але в ній не проживає, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в ній, а тому, позивач повинен сплачувати їх за свій рахунок.
Відповідачка є членом сімї позивача, а саме: колишньою дружиною сина позивача, тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, тобто, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності ОСОБА_2 у квартирі судом не встановлено.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Суд вважає, що позивачами надано достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідачка з липня 2015 року не проживає за місцем реєстрації без поважної на те причини.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 понад рік, а тому, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням в ній.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ч.2 ст. 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: