Справа № 352/423/17
Провадження № 2/352/562/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кожуховської О.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії в сумі 39959,58 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач - управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі 07.03.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення переплати пенсії в сумі 39959,58 грн.

Ухвалою суду від 03.05.2017 р. до участі у справі залучено правонаступника позивача - Тисменицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачці з 09.09.2012 р. призначено пенсію за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 18 Закону України «Про судову експертизу» зі змінами, внесеними згідно із Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р., доповнено наступним «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року, особам у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), пенсії призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються». Відповідачка з 01.04.2015 р. по 31.12.2016 р. працювала в обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді судового експерта, виплата пенсії не була припинена, проводилась автоматизованим способом у розмірі 85% як працюючому пенсіонеру. Тому за даний період виникла переплата пенсії в розмірі 39959,58 грн., яка була набута відповідачкою без достатньої правової підстави. Згідно ст.1212 ЦК України відповідачка зобов'язана повернути надмірно отримані кошти.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з 09.09.2012 р. їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і на той момент на неї не поширювалась дія Закону України «Про державну службу», оскільки перебувала на посаді лікаря-судмедексперта МОЗ України, а не судового експерта Міністерства юстиції, МВС, СБУ. Розпорядження КМУ від 31.08.1995 р. № 558-р «Про віднесення деяких посад працівників державних спеціалізованих установ до категорій посад державних службовців», яким посади судово-медичних експертів прирівнювались до державних службовців, скасоване Постановою КМУ № 314 від 30.03.2011 р. Станом на 01.04.2015 р. судово-медичні експерти не відносились до категорії державних службовців. Таким чином, вона є добросовісним набувачем переплачених коштів, згідно вимог ст.1215 ЦК України вказані кошти не підлягають поверненню. Просила у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідачці ОСОБА_2 з 09 вересня 2012 р. управлінням ПФ України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Тисменицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З квітня 2015 р. по 31.12.2016 р. відповідачка продовжувала працювати в обласному бюро судово-медичної експертизи на посаді лікаря - судово-медичного експерта (а.с.6-7).

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За змістом частини першої ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Саме на цю норму, як на підставу позову, посилається позивач.

Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Позивач у порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставини щодо наявності рахункової помилки з його боку при нарахуванні відповідачці пенсії та на підтвердження допущення відповідачкою будь-яких порушень чи зловживань, що призвели до виникнення переплати пенсії, які б ставили під сумнів її добросовісність.

Що стосується посилання позивача на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 р. до 31 грудня 2016 р. обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосувалися судових експертів державних спеціалізованих установ судових експертиз у період роботи на посадах, на яких поширювались особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України «Про державну службу» (ст.18 Закону України «Про судову експертизу»). Однак, на момент призначення відповідачці у 2012 р. пенсії на неї не поширювався Закон України «Про державну службу», пенсія призначена їй на загальних підставах.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачки переплати пенсії в сумі 39959,58 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 18 Закону України «Про судову експертизу», керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у позові Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії в сумі 39959,58 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд.

Головуюча М.М.Хоминець