Справа №504/4200/16-ц
№2/504/1187/17
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
судді Рідник І. Ю.
секретаря Сокурцової Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У грудні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 08.06.1979 року, Ленінським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис №594. В обґрунтування позову зазначила, що разом з відповідачем не проживає та не підтримує шлюбні стосунки з 2002 року, спільних неповнолітніх дітей не мають, тобто шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу просить залишити за собою шлюбне прізвище - ОСОБА_2.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, зазначивши, що відповідач умисно відмовляється розлучатися через органи РАЦС, без пояснення причин, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином /а.с.12,17/, причини неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що 08.06.1979 року Ленінським відділом РАЦС м. Одеси, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №594. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. /а.с.6/
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 209-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 08.06.1979 року Ленінським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис №594
Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище - ОСОБА_1.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державне мито стягнути з відповідача, звільнивши від його сплати позивача.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя