22-ц/775/594/2017(м)
Головуючий в першій інстанції:Міхєєва І.М.
Доповідач: Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатіної М.Ю,

суддів Кочегарової Л.М., Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 липня 2017 року задоволена заява ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду.

Відстрочено на шість місяців виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різниці вартості часток в сумі 17232,50 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 451,37 грн. та витрат за проведення експертизи в сумі 4000 грн..

З вказаним судовим рішенням не погодилась ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів скарги, зазначила, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що зазначені ОСОБА_2 підстави не є винятковими, які роблять неможливим виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року. При цьому суд не врахував, що відповідач працює та має стабільний дохід, аліменти не сплачує, а тому має можливість сплачувати заборгованість за рішенням суду.

Сторони у судове засідання не з'явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Литвин Л.П. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, діючий за довіреністю, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно п. 2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник надала докази наявності в неї виняткових обставин, які роблять неможливим виконання у строк рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто різницю вартості часток домоволодіння за АДРЕСА_1 в сумі 17232, 50 грн, а також судовий збір в сумі 451, 37 грн.. Цим же рішенням суду задоволені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених нею на утримання і покращення житлових умов цього ж домоволодіння та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати в сумі 21532, 80 грн. та судовий збір в сумі 114,70 грн.(а.с.19-23)

Апеляційним судом Донецької області від 24 грудня 2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми судових витрат за первісним позовом скасовано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених на утримання і покращення житлових умов домоволодіння, яке знаходиться в спільній частковій власності відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 451, 37 грн. та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 4000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.39-44).

Згідно інформації Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на виконанні у відділі перебувають виконавчі документи за вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року № 2/265/26/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку та стягнення витрат, а саме виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в сумі 451,37 грн., за проведення судової експертизи в сумі 4000 грн., а також виконавчий лист про стягнення різниці вартості часток в сумі 17232,50 грн(а.с.33).

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду на шість місяців, ОСОБА_2 посилалась на те, що вона мешкає в місті Маріуполі, де проводиться антитерористична операція, під час проведення якої було зруйновано житловий будинок АДРЕСА_1, який став непридатний для проживання в результаті артилерійського обстрілу 24 січня 2015 року. На теперішній час вона мешкає у квартирі своїх дітей, єдиним джерелом її доходу є заробітна плата, однак враховуючи необхідність оплати комунальних платежів, першочергові життєві потреби їй не вистачає коштів на сплату, стягнутої за рішенням суду, суми. На теперішній час в провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області перебуває справа за її позовом про відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом і у випадку задоволення її позовних вимог вона матиме фінансову можливість виконати рішення суду.

Так, згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено.

При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути ураховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого установлюється можливість задоволення такої заяви.

Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Апеляційним судом встановлено, що заявник працює та отримує заробітну плату, мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрована зі своїми повнолітніми дітьми, онукою.

В жилому будинку АДРЕСА_1, поділ якого був призведений між сторонами за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року і який частково був зруйнований в результаті артилерійського обстрілу, мешкають його нові власники, що придбали частину даного нерухомого майна у ОСОБА_1

Також встановлено, що міська рада виплатила сторонам у відшкодування шкоди, отриманої ними в результаті пошкодження належного їм жилого будинку, певні суми.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглядаючи заяву про відстрочку виконання рішення, не врахував, що зазначені заявником обставини не є безумовною підставою, в розумінні ст. 373 ЦПК України, для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, не є обставинами, що утруднюють виконання цього рішення суду та не можуть бути розцінені як виняткові випадки, за яких допускається відстрочка виконання рішення суду.

Наявність фінансових труднощів у заявника та інші зазначені нею обставини не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 року.

Крім того, проміжок часу з дня набрання рішенням законної сили 24 грудня 2014 року є достатнім для організації боржником виконання цього рішення, обов'язковість якого встановлена законом (ст.129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду - скасуванню з постановленням ухвали про відмову в задоволенні заяви, оскільки питання про відстрочку виконання рішення суду було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 липня 2017 року скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різниці вартості часток в сумі 17232,50 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 451,37 грн. та витрат за проведення експертизи в сумі 4000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: