З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/41/17
19 квітня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря Матлюк Л.Г.
представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми позики,
Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми позики.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Однак кошти в обумовлений строк не повернуто, зобовязання відповідач не виконав.
Судом враховується те, що договір позики укладається як в усній, так і в письмовій формі. У ЦК зазначено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК).
Закон не вимагає нотаріального посвідчення договору позики, проте за домовленістю сторін чи на вимогу однієї зі сторін договір може бути нотаріально посвідчений (ч.4 ст. 209 ЦК України).
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Загальна сума трьох процентів річних становить 158,79 грн., інфляційних витрат - 672 грн.
На підставі наведеного, ст.ст.625; 1046-1048 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215; 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 640 грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення, а позивачем та відповідачем - з часу отримання його копії.

Головуюча І.В.Круль