Єдиний унікальний номер 233/2265/15-ц Номер провадження 22-ц/775/586/2017
Єдиний унікальний номер 233/2265/15-ц Головуючий у 1 інстанції Каліуш О.В.
Номер провадження 22-ц/775/586/2017 Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участю секретаря Яворського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області, Головного Управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Донецької області, Головного Управління Національної поліції в Донецькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури. Вказував, що за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2013 року відбувалось зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж належного йому абонентського номеру НОМЕР_1, та абонентського номеру НОМЕР_2, який належав його матері ОСОБА_2. Після зняття інформації з вищезазначених абонентських номерів, процесуальним керівником Черних О.І. та слідчим Кисельовим О.А. у даному кримінальному провадженні були допущені порушення вимог КПК України. Посилаючись на порушення його конституційних прав та свобод, втручання в адвокатську діяльність, порушення адвокатської таємниці та прав інших осіб, просив, з урахуванням уточненої позовної заяви від 02 листопада 2016 року, стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду у розмірі 85,95 гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2015 року, яка залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року, у задоволенні клопотання представника Прокуратури Донецької області про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій прокуратури Донецької області, відмовлено. (т.І, а.с. 76,116-117)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року зазначені вище ухвалу судів першої та апеляційної інстанції скасовані, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Прокуратури Донецької області про визнання дій незаконними, закрито. В частині вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду. (т.І, а.с.177-179)

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до невірного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник прокуратури Кісельова С.С. просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представники Головного Управління Національної поліції в Донецькій області та Державної казначейської служби України не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника Головного Управління Національної поліції в Донецькій області надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явились, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повні мірі відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000805 від 28 травня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_1, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27, ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч. 4, 190 ч. 1 КК України, судовий розгляд якого на теперішній час триває. (том№3, а.с.1)

Також судом першої інстанції встановлено, що під час судового слідства у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2013 року були проведені оперативно-розшукові заходи у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_1, НОМЕР_2 у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (том №3, а.с.50-51)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження факту незаконності дій процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадженні №0000805 від 28 травня 2013 року не надано та про наявність таких доказів не зазначено, а тому, підстави для задоволення вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відсутні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався положеннями Конституції України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», Цивільним Кодексом України.

Статтею 1176 ЦК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР (далі за текстом Закон), відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ст. 2 Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 3) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Тобто, вирішуючи спори про стягнення відшкодування моральної шкоди, яка спричинена громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, суд повинен з'ясувати наявність спричинення такої шкоди з урахуванням підстав, визначених у ст. 1, 2 Закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дотримуючись вимог, визначених наведеними вище нормами матеріального права, з'ясував що обставини, на які посилається позивач як на підставу для відшкодування моральної шкоди, є іншими ніж визначені Законом.

Враховуючи викладене та юридичну природу спірних правовідносин, під час вирішення питання, суд повно встановив всі обставини, якими обґрунтовувались вимоги й заперечення сторін.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені судом першої інстанції, проте доказів, які б спростовували висновки суду, позивачем не надано.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і зробив вірний правовий висновок. Рішення ухвалене з дотриманням судом норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді