УХВАЛА

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 13 493,44 доларів США з терміном повернення коштів до 17 січня 2014 року.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 27 травня 2015 року становив 27 626,11 доларів США і складався з: 7 278,90 доларів США - заборгованості за кредитом, 4 669, 47 доларів США - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 793,38 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом, 14 884,36 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

З урахуванням зазначеного, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 626,11 доларів США.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2015 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 16 березня 2016 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 2 серпня 2016 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий судовий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача ОСОБА_3 відсутня заборгованість за кредитним договором.

Суд апеляційної інстанції погодився з вказаним висновком суду першої інстанції, при цьому виходив із того, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, оскільки довідка від 29 квітня 2010 року, видана керуючим Вишнівським відділенням Київського ГРУ «ПриватБанк», спростовує доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості перед банком за кредитним договором.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 17 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 13 493,44 доларів США з терміном повернення коштів до 17 січня 2014 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 17 січня 2007 року було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Установлено, що вказаний автомобіль 11 червня 2009 року був вилучений працівниками банку у відповідача для його подальшої реалізації з метою погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 17 січня 2007 року, для чого 23 березня 2009 року ОСОБА_3 видав довіреність на ім'я працівника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4

Після продажу банком заставного автомобіля на підтвердження відсутності у відповідача заборгованості перед позивачем йому була видана керуючим Вишнівським відділенням Київського ГРУ «ПриватБанк» довідка від 29 квітня 2010 року про те, що ОСОБА_3 погасив заборгованість за вказаним вище кредитним договором.

Суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи та виконавши вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року, наведене врахували та вірно вважали, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, що останнім не спростовано, а, відтак, права банку не порушені.

Під час розгляду справи судами не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 2 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик