Справа № 743/1127/17
Провадження №2/743/391/17
УХВАЛА

10 серпня 2017 року Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, про визнання права власності, в якому просила:

- скасувати Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Глинянка Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Піщана, буд. 7А (загальна площа 33,7 кв.м., житлова 22,8 кв.м.), за реєстраційним номером 244;

- визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_3, яка сталася 06.05.2016 року, до якого входить житловий будинок, за адресою: с. Глинянка Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Піщана, буд. 7А, у вигляді ? частки, як спадкоємця за законом та ? обовязкової частки у спадковому майні, з виділенням його в натурі.

ОСОБА_1 при поданні позовної заяви, також надала заяву про відстрочення сплати судового збору, в розмірі 640 грн., посилаючись на ст. 82 ЦПК України, з урахуванням того, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі через неотримання пенсії за серпень 2017 року.

Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В той же час, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на невизначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Слід відмітити, що при вирішенні питання про сплату судових витрат належить враховувати як інтереси держави у стягненні судового збору, так і інтереси особи, що подала позовну заяву, у відстоюванні своїх інтересів; а також те, що питання про зменшення, розстрочку, відстрочення або звільнення від сплати судових витрат має на меті усунення перешкод в доступі до правосуддя, одержання судового захисту внаслідок відсутності в конкретній життєвій ситуації в особи, яка ініціює певні процесуальні дії, достатніх засобів для своєчасної та повної сплати судових витрат.

У відповідності до правової позиції, викладеної в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені в заяві підстави для відстрочення сплати судового збору можна визнати такими, що утруднюють сплату судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявив дві самостійні вимоги немайнового характеру.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно статті 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, станом на 01.01.2017 року, складає 1600 грн.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відстрочити сплату судового збору, в розмірі 1280 грн. (2х(1600 грн. х0,4), до 30 серпня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 82 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ГОЛУБ ОСОБА_4ьнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору, в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн., до 30 серпня 2017 року.

Ухвала, в частині визначення розміру судових витрат, може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, а в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Сташків