Справа № 211/1327/17
Провадження № 2/211/1216/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардіна О. С.

при секретарі Зоріній С.М.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду 20 березня 2017 року з позовними вимогами про стягнення аліментів вказавши, що з 19 січня 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року між ними розірваний.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина (а.с. 1).

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.15).

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про перенесення судового засідання до м. Прилуки, де він проживає, оскільки він є інвалідом ІІ групи та йому проблематично та дуже важко пересуватися. Зазначив, що окрім спільної дитини з позивачкою він ще має доньку ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час проводиться робота щодо її удочеріння. Він ніде не працює, проживає з новою дружиною, донькою та має матір пенсійного віку (а.с.19).

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19 січня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 2 - копія свідоцтва про шлюб), який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року між ними розірвано (а.с. 3 - копія рішення суду).

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження).

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснення надане в абзаці третьому пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не надано суду заперечень щодо заявленого позивачкою розміру аліментів (невизнання, визнання позову частково чи повністю) та доказів як знаходження на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, так і підтвердження його статусу інваліда ІІ групи.

Направляти справу до суду за місцем проживання відповідача суд не знаходить підстав.

Виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач заперечень та доказів на їх обґрунтування суду не надав, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам обох батьків та дитини.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Однак в зв'язку з тим, що відповідачем не надано доказів про наявність в нього групи інвалідності, з нього підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. (мінімальний розмір), оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180,182,183 СК України, ст.ст. 10,11,60,88,212,213 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце роботи невідоме,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням ним повноліття на користь матері ОСОБА_1, починаючи стягнення з 20 березня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін