Справа №: 400/2117/16-ц
Провадження № 2/400/71/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі - Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу з додатками та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу з додатками та стягнення грошових коштів.

В ході судового розгляду справи представник позивача подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що 24.10.2016 року на виконання договору фінансового лізингу №1120 від 24.10.2016 року, позивачем було сплачено на рахунок відповідача кошти в сумі 72 500 гривень, що підтверджується квитанцією, які до цього часу позивачу не повернуті. Тому представник позивача просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача, стверджуючи, що відповідач може в будь який момент здійснити перерахування грошових коштів на користь інших осіб за фіктивними договорами і це може значно утруднити, або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд заслухавши доводи представника позивача, дослідивши заяву про забезпечення позову, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» в якому просить суд визнати договір фінансового лізингу №1120 від 24.10.2016 року, укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф», недійсним, а також стягнути з відповідача 73 000 гривень безпідставно набутих коштів та судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12. 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» існує спір щодо стягнення 73 000 гривень безпідставно набутих коштів, за договом фінансового лізингу, що є значними коштами та вимогами майнового характеру.

Але зі змісту ст. ст.151, 152 ЦПК України випливає, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача), тому відомості про те чи належать об'єкти нерухомого, рухомого майна на праві власності відповідачу та про вартість майна на яке накладається арешт, є необхідними для забезпечення позову.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову представником позивача не наведено обґрунтованого твердження, що невжиття обраного заходу забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених вимог, а також заява про забезпечення позовуне містить достатніх доводів, які свідчать про необхідність забезпечення позову.

Крім цього, накладення арешту на рахунки відповідача, які відкриті у банківських установах може призвести до порушення господарської діяльності товариства.

Відсутність зазначених відомостей у заяві представника позивача про забезпечення позову, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу з додатками та стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю. Шаєнко