Справа № 750/1753/17 Провадження № 22-ц/795/876/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Рахманкулова І. П. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача ОСОБА_5 представника відповідача ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7М,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради про поновлення виплати надбавки за тривалість безперервної роботи, зобовязання виплатити нараховану надбавку,

третя особа Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна лікарня»,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2017 року позов ОСОБА_9 до ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЧОР про поновлення надбавки за тривалість безперервної роботи, стягнення не донарахованої надбавки задоволено, зобовязано відповідача поновити з 01 листопада 2015 року виплату надбавки позивачу за тривалість безперервної роботи в розмірі 40% посадового окладу з урахуванням безперервного стажу роботи в КП «Чернігівська обласна лікарня» та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок нарахування надбавки у розмірі відповідно до безперервного стажу роботи, починаючи з 01 листопада 2015 року; стягнуто з відповідача на користь позивача 640 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2017 року і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом надано неправильну оцінку доказам, які мають значення для справи, надавши перевагу тільки доводам позивача та не застосовано закон, який регулює умови оплати працівників закладів охорони здоровя.

Апелянт зазначає, що позивач за попереднім місцем роботи, а саме в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» не займав посаду, якій передбачена виплата надбавки за безперервний стаж роботи. Звертає увагу суду, що третя особа підтвердила відсутність формування виїзних бригад, але беручи до уваги, що водії виїжджають, вони прийняли рішення нараховувати та виплачувати дану надбавку, що й потягло за собою право позивача на тримання надбавки за новим місцем роботи.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що невірний запис у трудовій книжці позивача (даний факт визнано третьою особою), не може бути підставою для припинення виплати йому надбавки у тому розмірі, право на який він вже набув. Проте, як вважає апелянт, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи і дає можливість відповідачу по справі, при прийнятті на роботу судити про стаж роботи.

ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звертає увагу суду, що у штатному розписі КП «Чернігівська обласна лікарня» відсутня посада водія виїзної бригади, а виплата надбавки за безперервний стаж роботи позивачу без зайняття відповідної посади суперечить Умовам оплати праці працівників закладів охорони здоровя та чинному законодавству.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що за функціональними обовязками та характером виконуваної роботи в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» позивачу було враховано безперервний стаж водія за попередній місцем роботи, у звязку з чим йому виплачувалася надбавка в розмірі 40%, а тому сам по собі факт некоректного запису у трудовій книжці позивача, що визнано представником третьої особи у судовому засіданні, не може бути підставою для припинення виплати йому надбавки у тому розмірі, право на який він вже набув.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Судом встановлено, що позивач з 01 січня 2013 року прийнятий на роботу шляхом переводу в ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на посаду водія 2 класу автомобіля ШМД відділу виїзної консультативної медичної допомоги, що підтверджується витягом з наказу від 01 січня 2013 року № 26/2. Даним наказом позивачу також встановлено надбавку за тривалість безперервної роботи 07 червня 2006 року в розмірі 40% (а.с.5).

У відповідності до спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоровя України № 308/519 від 5 жовтня 2005 року ОСОБА_9 отримував надбавку до заробітної плати за безперервний стаж роботи на посаді водія швидкої медичної допомоги в розмірі 40 % посадового окладу. Зокрема підпунктом 4.1.1., позиції 6, 7 таблиці «Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» (до внесення змін наказом Мінсоцполітики від 15 серпня 2013 року № 503/721) була передбачена надбавка за тривалість безперервної роботи в розмірі від 20% до 60% в залежності від стажу роботи, в тому числі водіям бригад (швидкої) медичної допомоги та виїзних бригад відділень екстреної медичної консультативної допомоги.

Додатком №1 до наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року №33 «Про примірні штатні нормативи закладів охорони здоровя», що діяли на той час, не було передбачено введення до штатного розпису таких одиниць, як виїзні бригади. Вони були передбачені додатком №31 до вказаного наказу для станцій та відділень швидкої медичної допомоги та територіальних центрів екстреної медичної допомоги. А тому в штатному розписі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» виїзні бригади були відсутні, хоча фактично такі виїзні бригади формувалися ситуаційно і виконували функції щодо надання населенню області екстреної та планово-консультативної медичної допомоги.

Наказом №105-КН від 05 листопада 2015 року по ЛПЗ «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», з метою приведення у відповідність до вищезазначеного наказу МОЗ України і Мінпраці та соціальної політики, позивачу з 01 листопада 2015 року скасовано надбавку за тривалість безперервної роботи 40% та введено надбавку за тривалість безперервної роботи 0% (а.с.6).

Наказом від 12 лютого 2016 року №10-КН позивачу проведено надбавку за безперервний стаж роботи на ШМД понад 3 роки у розмірі 20% посадового окладу водія автотранспортних засобів швидкої та невідкладної медичної допомоги виїзної бригади з 01 лютого 2016 року (а.с.7).

Із копій штатних розписів Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня», досліджених у судовому засіданні, вбачається, що позивач працював на посаді водія відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги (ВЕПКМД) та керував автомобілем швидкої медичної допомоги (а.с.49-57, 71-75)

Відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги обласної лікарні виконувало функції щодо надання населенню області екстреної та планово-консультативної медичної допомоги. Водії здійснювали чергування в приміщенні лікарні і, при необхідності виїздів, формувалася ситуаційна виїзна бригада, яка виїжджала для надання медичної допомоги в населені пункти області. Підтвердженням виїздів бригад є оформлення спеціалістами галузі відповідної медичної документації, а водіями подорожніх (шляхових) листів з відміткою маршрутів руху, пройденого кілометражу, витрати палива (а.с.43-48, 58-70)

Посадовою інструкцією водія автомобіля швидкої медичної допомоги відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», а саме п.3.1 розділу 3 визначено, що водій забезпечує своєчасну подачу автомобіля для виїзду зі спеціалістами лікарні по області для надання медичної допомоги хворим або транспортування їх до Чернігівської обласної лікарні.

Пунктами 4.2 та 4.4 розділу 4 вказаної посадової інструкції водія зазначено, що водій автомобіля швидкої медичної допомоги зобовязаний: забезпечувати своєчасне подання автомобіля для виїзду, виїжджати зі спеціалістами для надання медичної допомоги хворим по області або транспортувати їх до обласної лікарні, щодня вести подорожні листи, відмічаючи маршрути руху, пройдений кілометраж, витрати палива (а.с.12-14).

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач працював водієм у відділенні екстреної та планово-консультативної медичної допомоги, за ним було закріплено автомобілі швидкої медичної допомоги, за посадовою інструкцією водія автомобіля швидкої медичної допомоги відділення екстреної та планово-консультативної медичної допомоги, до його функціонального обовязку належало забезпечення своєчасної подачі автомобіля для виїзду зі спеціалістами лікарні по області для надання медичної допомоги хворим або транспортування їх до Чернігівської обласної лікарні, а тому позивачу обґрунтовано було встановлено надбавку за тривалість безперервної роботи в Чернігівській обласній лікарні у розмірі 40%.

Доводи апеляційної скарги не спростовують факту виконання ОСОБА_8 роботи, що за характером та функціональними обовязками відповідають роботі водія виїзної бригади, він керував автомобілем швидкої медичної допомоги. Водночас, згідно до Переліку автомобілів, віднесених до санітарних, затвердженого наказом МОЗ України від 02 жовтня 2000 року №232 «Про затвердження Переліку спеціальних та спеціалізованих транспортних засобів галузі охорони здоровя України, що відносяться до складу (категорії) санітарних», до спеціальних санітарних транспортних засобів відносяться: швидка медична допомога, невідкладна медична допомога, реанімаційний, оперативний медицини катастроф, оперативно-рятувальних надзвичайних ситуацій, спеціальні перевезення (трупів, анатомічних матеріалів, інші). Підтвердженням виїздів бригад є оформлення спеціалістами галузі відповідної медичної документації, а водіями подорожніх листів з відміткою маршрутів руху, пройденого кілометражу, витрати палива.

Діючи в рамках Закону, вірно встановивши усі обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача та зобовязання відновлення нарахування та виплату надбавки за тривалість безперервної роботи в звязку з її скасуванням та, відповідно, відновлення порушеного права позивача.

Доводи відповідача у скарзі про невідповідність висновків суду нормам матеріального закону не можуть заслуговувати на увагу, оскільки суперечать Закону та встановленим обставинам справи, наданим доказам, про що зазначено вище.

Таким чином, доводи відповідача не спростовують висновків суду, а посилання на те, що трудовою книжкою та штатним розписом не підтверджується наявність посади водія виїзної бригади в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», не звільняють відповідача як юридичну особу, з якою позивач перебуває в трудових відносинах, нараховувати та сплачувати йому надбавку в передбаченому розмірі від посадового окладу.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. Оскаржуване рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: