Справа № 520/8873/16-ц
Провадження № 2/520/5530/17
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
ОСОБА_1 в липні 2016 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його - позивача - користь грошові кошти в сумі 289256,33 грн. Справа до провадження судді Калашнікової О.І. надійшла 05.12.2016 року. Після уточнення позовних вимог в порядку ст..31 ЦПК України представник ОСОБА_1 в судовому засіданні просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача 839682,07 грн, стверджуючи, що відповідачка не повертає грошові кошти отримані, в 2011 році у якості авансу за нерухоме майно, відчуження якого зробила в 2013 році на користь іншої особи.
Відповідачка до суду не з'являється, про час і місце слухання справи сповіщена відповідно до вимог закону, причини неявки суду не повідомила.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав представника позивача, вивчив матеріали справи і встановив наступне:
У лютому місяці 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами встановити порядок та спосіб виконання рішення суду - ухвали Київського райсуду м.Одеси від 08.07.2011 року про визнання мирової угоди. Ухвалою суду від 14.06.2016 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.
ОСОБА_2 добровільно грошові кошти в сумі 10 000 дол.США і 80 000 грн не повертає, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідачки 270 000 грн (що на сьогодні дорівнює 10.000 дол. США за курсом НБУ) та 80 000 грн. Представник позивача розрахував інфляційні втрати і 3% річних від вказаних сум відповідно до положень ст..625 ЦК України і вимагає стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 839682 грн 07 коп.
Дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, надані до позову відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
В подальшому сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу гаражу за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України.
Згідно із чч.1, 3 ст.635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Оскільки договір купівлі-продажу гаражу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами в справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_1 відповідачу грошова сума в розмірі 10 000 доларів США і 80 000 грн є авансом, який підлягає поверненню позивачу.
Не впливає на висновок суду, хто саме відмовився від оформлення договору купівлі - продажу, тому як для визначення правової природи переданих грошових коштів важливим є сам факт не укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна до передачі грошей, а також не укладання договору в майбутньому. При цьому причини не укладення такого договору не мають правового значення.
Верховний Суд України в постанові від 13.02.2013 року по аналогічній справі №6-17цс12 зробив такий висновок «оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.»
Суд погоджується з доводами позивачевої сторони, що зобов'язання з повернення сплаченого за попереднім договором авансу є грошовим зобов'язанням, невиконання якого створює підстави для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
З огляду на викладене норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні.
Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3692 грн.56 коп.
Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в сумі 3692 грн 56 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Калашнікова О. І.