Справа № 750/4388/17
Провадження № 2/750/1333/17
У Х В А Л А

10 травня 2017 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання договору банківського вкладу дійсним, визнання права на відшкодування заборгованості за вкладом згідно договору,

третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а :

позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання договору банківського вкладу дійсним, визнання права на відшкодування заборгованості за вкладом згідно договору.

Дана позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог і відповідача у даній справі, оскільки позивачем заявлені вимоги до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», проте фактично позивач намагається захистити своє право на відшкодування коштів по вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, позивачу необхідно зазначити, хто саме не визнає дійсність договору і для якої мети він просить визнати дійсним договір банківського вкладу, у звязку з чим позивачу необхідно уточнити до кого саме заявлена вимога про визнання за позивачем права на відшкодування заборгованості за вкладом згідно договору банківського вкладу.

Крім того, частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату ним судового збору.

Позивач у позовній заяві посилається на ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», яким передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Закон України «Про судовий збір» є першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, положеннями якого визначено порядок справляння судового збору, зокрема його обчислення, сплата, а також звільнення осіб від його сплати.

Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають право на пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав) виключено.

За змістом редакції статті 5 Закону України «Про судовий збір», прийнятої пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

А тому, позивачем має бути сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1280 грн. за заявлені вимоги немайнового характеру (р/р № 0003, банк - УК у м. Чернігові/Деснянс.р-н/22030101, МФО 853592, ) та надати суду документ, що підтверджує його сплату чи зазначити докази про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання договору банківського вкладу дійсним, визнання права на відшкодування заборгованості за вкладом згідно договору - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 3 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів у звязку із виконанням ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог ст. 120 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :