У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 19 січня

1983 року по 05 листопада 2001 року перебувала у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством «Содовий завод» (далі - ВАТ «Содовий завод»).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 06 серпня

2013 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 99 грн 03 коп. Рішенням цього ж суду від 10 жовтня 2016 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь індексацію заробітної плати у розмірі 188 грн 06 коп. та середній заробіток у розмірі 20 628 грн 24 коп.

Виконавчі листибули своєчасно подані ліквідатору ВАТ «Содовий завод», проте рішення виконані не були.

Постановою господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом.

Посилаючись на те, що оскільки частка державної власності у

ВАТ «Содовий завод» становить 100 %, відповідно до ст. 619 ЦК Україниза його дії має нести субсидіарну відповідальність

Фонд державного майна України, тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 99 грн

03 коп. та індексацію заробітної плати у розмірі 188 грн 03 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від

17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року, а також заява, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Заява підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд державного майна України відповідно до приписів ст. 619 ЦК Українине несе субсидіарну відповідальність заборгами ВАТ «Содовий завод», який визнано банкрутом, оскільки Фонд державного майна України не є його правонаступником, а правовідносини, які склалися між ВАТ «Содовий завод» та Фондом державного майна України є правовідносинами засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріально права чи допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 73, 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновитизаявнику строк на касаційне оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова