АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1826/14-ц Головуючий 1 інстанції Шевченко С.В.
Провадження № 22ц/790/2043/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Костенко Т.М.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 16 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав в кредит 50 000 доларів США строком до 14 грудня 2012 року.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля за адресою: м.Харків, вул.. Миру, 3, загальною площею 305,20 кв.м., розташована на земельній ділянці площею 0,102 га, в тому числі ділянка №1 площею 0,0544 га та ділянка №2 площею 0,476.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі і за вищевказаним договором.

Кредитні зобовязання ОСОБА_1 належним чином не виконав, має заборгованість у розмірі 35 534,28 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 284 026,30 грн.

Позивач вважає, що наявні всі підстави для задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього.

У звязку з цим, ПАТ «Дельта Банк» просив суд в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 35 534,28 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 284 026,30 грн. за кредитним договором від 16 грудня 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нежитлову будівлю за адресою: м.Харків, вул.. Миру, 3, загальною площею 305,20 кв.м., розташована на земельній ділянці площею 0,102 га, в тому числі ділянка №1 площею 0,0544 га та ділянка №2 площею 0,476 шляхом передачі іпотеко держателю ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно.

Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю за адресою: м.Харків, вул.. Миру, 3, загальною площею 305,20 кв.м., розташована на земельній ділянці площею 0,102 га, в тому числі ділянка №1 площею 0,0544 га та ділянка №2 площею 0,476. Припинити право власності іпотекодавця ОСОБА_2 на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою. Витребувати від ОСОБА_2 та передати ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на нежитлову будівлю по вул.. Миру,3 у місті Харкові.

Стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 840,26 грн. з ОСОБА_2.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 січня 2016 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 грудня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 35 534,28 доларів США, з яких: 22 595,16 доларів США заборгованість за кредитом; 12 939,22 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: м.Харків, вул.. Миру, 3, загальною площею 305,20 кв.м. Припинено право власності ОСОБА_2 на вказану нежитлову будівлю. Витребувано від ОСОБА_2та передано ПАТ «Дельта Банк» технічний паспорт та правовстановлюючі документи на нежитлову будівлю №3 по вул.. Миру у місті Харкові. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати у сумі 2 840,26 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що він є співвласником заставленого майна; судом першої інстанції не враховано наявності інших договорів, де нежитлові приміщення по вул.. Миру, 3 у місті Харкові є також предметом іпотеки; так, до участі у справі не залучені інші іпотекодержателі; крім того, зазначає, що питання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності є позасудовим порядком врегулювання спірних правовідносин.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про зо свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться в проваджені суду тривалий час, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності наявної суми заборгованості за кредитним договором від 16 грудня 2005 року з урахуванням того, що нормами законодавства та умовами договору іпотеки передбачено спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що 16 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав в кредит 50 000 доларів США строком до 14 грудня 2012 року.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля за адресою: м.Харків, вул.. Миру, 3, загальною площею 305,20 кв.м., розташована на земельній ділянці площею 0,102 га, в тому числі ділянка №1 площею 0,0544 га та ділянка №2 площею 0,476.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-1851цс15 від 30 березня 2016 року, № 6-1219цс16 від 14 вересня 2016 року, № 6-1685цс16 від 21 вересня 2016 року, № 6-1243цс16 від 28 вересня 2016 року, № 6-504цс16 від 12 жовтня 2016 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України.

Пунктом 4 Договору іпотеки від 16 грудня 2005 року встановлено право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом права власності.

Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Разом з тим порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 124,29 грн., сплачений при подачі апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: КоротєєвСергій Олексійович, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 124 грн. 29 коп. (три тисячі сто двадцять чотири гривні).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді