АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1887/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Сащенко І.С., Костенко Т.М.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на заставлене майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на заставлене майно

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 25 квітня 2006 року між ним та ОСОБА_3 укладено генеральну кредитну угоду №414, з наступними змінами в додаткових договорах, за умовами якої укладено кредитні договори №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року про отримання 444 032,43 грн. терміном до 24 квітня 2015 року, №010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року про отримання 450 603,19 грн. терміном до 23 квітня 2014 року та №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року про отримання 1 017 833,26 грн. терміном до 30 червня 2013 року. Зобовязання за вищевказаними договорами ОСОБА_3 належним чином не виконує, загальна сума його заборгованості за ними складає 2 349 683,91 грн.

01 вересня 2006 року між АБ «Аваль», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 укладено також генеральну угоду №531, з наступними змінами в додаткових договорах, за умовами якої укладено кредитні договори №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року про отримання ОСОБА_4 кредитних коштів у розмірі 250 532,19 грн. терміном по 30 вересня 2014 року; №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року про отримання в кредит 737 977,64 грн. терміном до 06 вересня 2012 року та №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року про надання 360 310,23 грн. в кредит терміном до 29 серпня 2014 року. Вказані зобовязання ОСОБА_4 належним чином не виконує, сума його загальної заборгованості складає 1 675 948,35 грн.

На забезпечення виконання вказаних зобовязань між Банком та ОСОБА_1 укладено договори застави транспортних засобів.

05 березня 2012 року Банком були направлені вимоги позичальникам та заставодавцю про погашення суми заборгованості, які наразі є невиконаними.

У звязку з цим, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» просив суд звернути стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, а саме транспортні засоби CHEREAU C38, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; марки DAF 85,2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Предмет застави за договором застави транспортних засобів №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року: транспортний засіб, напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38,, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску. За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставленого майна погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_8 за генеральною кредитною угодою №414 від 25 квітня 2006 року: кредитним договором №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року 541 993 грн. 82 коп.; кредитним договором №010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року 542 175 грн.09 коп.; кредитним договором №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року 1 265 515 грн.

Звернути стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року : транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4. За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставленого майна погасити заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_4 за генеральною кредитною угодою №531 від 01 вересня 2006 року: кредитним договором №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року 300 880 грн. 30 коп.; кредитним договором №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року 946 741 грн. 48 коп.; кредитним договором №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року 428 326 грн. 57 коп.

Встановити спосіб реалізації предметів застави, на яке звернене стягнення шляхом проведення їх продажу з публічних торгів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_9 банк Аваль» судові витрати у розмірі 3441 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1Е позов не визнав, пояснив, що до кредитних договорів вносились зміни шляхом укладення додаткових угод, про які йому не було відомо. Крім того, за згодою Банку відбулась заміна транспортних засобів, які знаходились у заставі. Банк надав відповідні дозвільні листи на реалізацію автомобілів, які знаходились у заставі, і на теперішній час усі автомобілі, що були предметом застави, реалізовані іншим особам.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти позову, вказували, що рішенням суду вже була стягнута з них заборгованість на користь Банку за кредитами; автомобілі, які знаходились у заставі та належали ОСОБА_1, реалізовані за згодою Банку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2016 року позов задоволено. Звернуто стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, а саме транспортні засоби CHEREAU C38, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; марки DAF 85,2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Предмет застави за договором застави транспортних засобів №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року: транспортний засіб, напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38,, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску. За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставленого майна погашена заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_8 за генеральною кредитною угодою №414 від 25 квітня 2006 року: кредитним договором №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року 541 993 грн. 82 коп.; кредитним договором №010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року 542 175 грн.09 коп.; кредитним договором №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року 1 265 515 грн. Звернуто стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року : транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4. За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації заставленого майна погашена заборгованість, яка виникла у позичальника ОСОБА_4 за генеральною кредитною угодою №531 від 01 вересня 2006 року: кредитним договором №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року 300 880 грн. 30 коп.; кредитним договором №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року 946 741 грн. 48 коп.; кредитним договором №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року 428 326 грн. 57 коп. Встановлено спосіб реалізації предметів застави, на яке звернене стягнення шляхом проведення їх продажу з публічних торгів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_9 банк Аваль» судові витрати у розмірі 3441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, а саме транспортний засіб марки DAF 85,2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2; звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року, а саме транспортний засіб напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску; звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року: транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в позові.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказував, що наразі лише напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску, перебуває у власності відповідача, інші транспорті засоби були відчужені ним третім особам, тому, вимога Банком повинна заявлятися до нових власників транспортних засобів.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції, та ОСОБА_3 укладено генеральну угоду №414. В подальшому сторонами укладались додаткові угоди №1 від 26 липня 2006 року, №2 від 1 липня 2008 року, №3 від 27 лютого 2009 року,№4 від 3 грудня 2009 року,№5 від 21 січня 2011 року,№6 від 25 серпня 2011 року.

У відповідності до Угоди укладено кредитні договори №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року, № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року та №010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року.

За кредитним договором №010/07-01/0533 від 03 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 444 032,43 грн. терміном по 24 квітня 2015 року; за кредитним договором № 010/42-1/0554 від 25 серпня 2011 року надано 450 603 грн. 19 коп. з 15% ставкою терміном по 23 квітня 2014 року; за кредитним договором № 010/42-1/0555 від 25 серпня 2011 року надано 1 017 833 грн. 26 коп. з 15% ставкою річних терміном по 30 червня 2013 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 1054 ч.1, 1055 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання, де позичальником є ОСОБА_3, 25 квітня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір застави, предметом яких є транспорті засоби CHEREAU C38, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; марки DAF 85,2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Договір застави транспортного засобу №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року предметом застави за якими є транспортні засоби марки напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU С38 реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску.

Матеріали справи свідчать, що 01 вересня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та ОСОБА_4 укладено генеральну угоду №531, у відповідності до якої укладені кредитні договори №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року, №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року, №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року.

За кредитним договором №010/07-01/0525 від 01 грудня 2009 року позичальнику надано кредит у розмірі 250 532 грн. 19 коп. терміном до 30 вересня 2014 року з відсотковою ставкою 24% річних; за кредитним договором №010/42-1/0557 від 25 серпня 2011 року надано 737 977 грн. 64 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 06 вересня 2012 року; за кредитним договором №010/42-1/0558 від 25 серпня 2011 року надано 360 310 грн. 23 коп. з встановленою відсотковою ставкою 15% річних терміном до 29 серпня 2014 року.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання, де позичальником є ОСОБА_4, 26 грудня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу №531/4-06, предметом застави є транспортний засіб марки DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання за кредитними договорами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належним чином не виконали, заборгованість останнього за договорами складає 2 349 683,91 грн., а заборгованість ОСОБА_4 1 675 948,35 грн.

Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 18, 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Дана норма узгоджується за аналогією з ст. 39 Закону України «Про іпотеку» відповідно до якої у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Встановлено, що 10 липня 2007 року ОСОБА_1 зняв з обліку для реалізації транспортний засіб марки DAF 85,2000 року випуску. В цей же день вказаний транспортний засіб реалізовано та зареєстровано за ОСОБА_5.

21 листопада 2006 року знято з обліку для реалізації транспортний засіб напівпричіп- рефрежиратор CHEREAU С38 реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску. 18 січня 2007 року транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_6.

30 березня 2011 року знято з обліку для реалізації транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4. 07 квітня 2011 року транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_7.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вирішив питання про права та обовязки нових власників заставного майна, які залучені до участі у справі не були.

Згідно з положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

У в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (а аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Проте суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, згідно з яким суд повинен при проведенні попереднього судового засідання вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір про звернення стягнення на заставлене майно, не вирішив питання про залучення до участі у справі нових власників транспортних засобів ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а ОСОБА_6 залучено в якості 3-ї особи.

Отже питання про склад осіб, які беруть участь у справі, судом залишилось не вирішеним.

При цьому залучення ОСОБА_6 в якості третьої особи є порушенням норм процесуального права та прав усіх сторін, оскільки процесуальні права третьої особи та відповідача згідно з нормами ЦПК України суттєво відрізняються за своїм змістом та порядком реалізації прав.

Враховуючи, що у апеляційного суду відсутні повноваження для направлення справи на новий розгляд, колегія суддів вважає, що в задоволені позову в цій частині необхідно відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 грудня 2016 року в частині звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №014/02/3-1006/2-06 від 25 квітня 2006 року, а саме транспортний засіб марки DAF 85, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № XLRTS85XCY532364, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію РСА №090252, видане 08 квітня 2006 року МРЕВ м.Харків; звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортний засіб №014/02/3-1247/2-06 від 26 липня 2006 року: транспортний засіб, напівпричіп-рефрежиратор марки CHEREAU C38,, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2003 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № VM4CD381G2A011683, свідоцтво про реєстрацію транспортного заслону РСА №544658, видане 25 серпня 2005 року МРЕВ м.Харкова; звернення стягнення на заставлене майно, предмет застави за договором застави транспортного засобу №531/4-06 від 26 грудня 2006 року : транспортний засіб DAF XF95, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, шасі (кузов, рама, коляска) №XLRTS47XSOE495509, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА №610791, видане МРЕВ міжрайонного відділу №1 ДАІ УМВС України в Харківській області 08 грудня 2006 року скасувати і в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді