Справа № 340/656/16-ц
Провадження № 22-ц/779/595/2017
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Василишин Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Томин О.О.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду від 14 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що рішенням Косівського районного суду від 03.12.2015 року її поновлено на роботі вчителя географії Ільцівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 25.02.2014 року по 27.07.2015 року.

Рішення суду в частині поновлення на роботі відповідачем Відділом освіти Верховинської районної державної адміністрації не виконано по даний час, тому період вимушеного прогулу позивача продовжується.

Рішенням Верховинського районного суду від 18.08.2016 року з відповідача стягнуто в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв'язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 28.07.2015 року по 03.06.2016 року.

На час звернення позивача до суду із даним позовом рішення суду щодо її поновлення на роботі залишається невиконаним, відтак період вимушеного прогулу триває.

Уточнивши позовні вимоги (а.с.64-66), ОСОБА_2 просила суд стягнути з Відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв'язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року у сумі 91 137,57 грн.

Рішенням Верховинського районного суду від 14 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 04 червня 2016 року по 09 лютого 2017 року включно в сумі 66555 гривень 45 копійок.

В решті, в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати: витрати на правову допомогу в розмірі 1300 гривень 00 копійок.

Стягнуто з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 55 копійок (шістсот шістдесят п'ять гривень п'ятдесят п'ять копійок).

ОСОБА_2 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт вказала, що при розрахунку суми середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача за період з 04 червня 2016 року по 09 лютого 2017 року, суд першої інстанції не взяв до уваги, що з 01.12.2015 року мало місце підвищення посадового окладу педагогічних працівників.

Така обставина, згідно пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100), є підставою для коригування середньої заробітної плати на коефіцієнт її підвищення.

На день звільнення позивача розмір посадового окладу становив 2439 грн., а тому коефіцієнт підвищення в період до 01.05.2016 року дорівнює 1,31 (3186грн./2439 грн.).

Враховуючи даний коефіцієнт, базовий середньоденний заробіток, який і повинен коригуватися в подальшому, становить 451,07 грн (344,33*1,31), а загальна сума до виплати за період з 04 червня 2016 року по 09 лютого 2017 року (з урахуванням всіх подальших підвищень розміру посадовог окладу) - 91 159,90 грн.

Проте, суд першої інстанції не врахував даної обставини та провів розрахунок, виходячи із середньоденного розміру заробітної у 344,33 грн.

З наведених підстав апелянт просила змінити рішення суду в частині визначення суми, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме стягнути з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року в сумі 91 159,90 грн.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт та її представник вимоги скарги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 (а.с.14-15), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02.02.2016 (а.с.20-22), частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано незаконним наказ відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації №59-к від 25 лютого 2014 року про звільнення з роботи ОСОБА_2 вчителя географії Ільцівської ЗОШ І-ІІІ ступеня Верховинського району Івано-Франківської області та поновлено ОСОБА_2 на роботі вчителя географії Ільцівської ЗОШ І-ІІІ ступеня Верховинського району Івано-Франківської області з 26 лютого 2014 року.

Також даним рішенням суду стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 99 170,91 грн.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016 (а.с.16-18), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016 (а.с.26-31), частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, зокрема стягнуто з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 28.07.2015 по 03.06.2016 в сумі 74375 грн. 28 коп.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі відділом освіти Верховинської районної державної адміністрації на час розгляду даної справи не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок невиконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі триває період вимушеного прогулу позивача, що відповідно до ст.236 КЗпП України є підставою для стягнення з відповідача середнього заробітку. Попередніми рішеннями судів на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконого звільнення і до 03.06.2016 року. На час вирішення спору ОСОБА_2 на роботі не поновлена, відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року.

При визначенні розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню за вищевказаний період, суд керувався вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100). При цьому для обчислення судом взято за основу середньоденний заробіток у розмірі 344,33 грн., з огляду на те, що такий розмір розраховано та визначено рішенням Верховинського районного суду від 18.08.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року, однак вважає, що при розрахунку суми, яка підлягає стягненню, суд не врахував підвищення посадового окладу педагогічних працівників, яке мало місце у спірний період та необгрунтовано взяв за основу середньоденний заробіток у розмірі 344,33 грн.

Так, згідно ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.236 КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як зазначено вище, рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2015 року в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі відповідачем не виконано.

Наведена обставина була підставою для стягнення рішеннями судів з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з дня незаконного звільнення по 03.06.2016 року.

На час розгляду даного спору ОСОБА_2 не поновлено на роботі, тому обгрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт ОСОБА_2 не погоджується із розміром середньоденної заробітної плати, який суд взяв за основу при розрахунку суми стягнення, а саме - 344,33 грн., та вказує, що 01.12.2015 року мало місце підвищення посадового окладу педагогічним працівникам, а тому згідно п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати сума підлягала корегуванню.

Наведені доводи апелянта колегія суддів вважає обгрунтованими з наступних підстав.

Питання розрахунку середньої заробітної плати врегульовано Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в тому числі і у випадку обчислення середньої заробіної плати за час вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п.п.5,8 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Пунктом 10 встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

В спірному випадку періодом, впродовж якого за працівником ОСОБА_2 зберігається середній заробіток у зв»язку з непоновленням на роботі є період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року.

Як вбачається з довідки Відділу освіти Верховинської РДА від 31.01.2017 року та Довідки -розрахунку від 22.03.2017 року аудитора (а.с. 109) в період до 04.06.2016 року мало місце підвищення тарифних ставок і посадових окладів працівникам освіти, в силу чого заробіток, який могла би отримувати позивач у випадку поновлення на роботі, був би збільшений, а середньоденний заробіток на початок спірного періоду - 04.06.2016 року, враховуючи коригування на коефіцієнт підвищення, склав би іншу суму, ніж та, яку за основу взяв суд першої інстанції.

Колегія суддів вважає неправильним висновок суду щодо необхідності застосування при розрахунку середньоденного заробітку, суми визначеної судом при ухваленні рішення про поновлення на роботі та під час вирішення спору про стягнення середнього заробітку, оскільки дана обставина не є такою, що за змістом ч.3 ст.61 ЦПК не підлягає доведенню.

Враховуючи підвищення тарифних ставок і посадових окладів, які мали місце до 04.06.2016 року, розмір середньоденної заробітної плати (344,33грн.) як основи для обчислення середнього заробітку за спірний період, підлягав коригуванню на відповідний коефіцієнт підвищення.

Як вбачається з довідки Відділу освіти Верховинської РДА від 31.01.2017 року, розмір середньоденної заробітної плати 344,33грн. мав місце до 31.01.2014 року (а.с.49).

Як вбачається з довідки-розрахунку ТзОВ « Юрек-Аудит» від 22.03.2017 року в подальшому (згідно Єдиних тарифних сіток на 2014р., 2015р., 2016р.) відбулося неодноразове підвищення посадових окладів, що є підставою для застосування відповідних коефіцієнтів підвищення за відповідний період. Дані встановлені аудитором, розрахунок та визначення сум стороною відповідача не спростовано.

Зокрема у період з 01.02.2014 року по 30.11.2015 року коефіцієнт підвищення становить 1,187; у період з 01.12.2015 року по 04.04.2016 року коефіцієнт підвищення - 1,1; у період з 01.05.2016 року по 03.06.2016 року коефіцієнт підвищення - 1,064.

Таким чином, станом на 04.06.2016 року (при застосуванні вищевказаних коефіцієнтів підвищення) розмір середньоденної зарплати становить 478,36 грн. (344,33 грн.*1,187*1,1*1,064), яку слід брати за основу при розрахунку середньомісячної заробітної плати, яка підлягає до виплати ОСОБА_2, починаючи з 04.06.2016 року і до 30.11.2016 року. За цей період кількість робочих днів становить - 124 дні (червень 2016р. - 16 днів, липень 2016р. -22 дні, серпень 2016р.- 22 дні, вересень 2016р. - 22 дні, жовтень 2016р. - 20 днів, листопад 2016р. - 22 дні), а загальна сума до виплати за цей період - 59 316,64 грн. (478,36грн.*124).

Окрім того, у період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року відбулось підвищення посадових окладів з коефіцієнтом підвищення - 1,126. Відтак розмір середньоденної зарплати за цей період також підлягає перерахунку, а саме: 478,36 грн.*1,126=538,63 грн.

Кількість робочих днів у грудні становить 22 дні, відтак сума до виплати за грудень 2016 року - 11 849,86 грн. (538,63*22).

Відповідно до Наказу МОУ від 26.09.2005 року №557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» на 2017 рік збільшено тарифні розряди, відтак для розрахунку за 2017 рік слід застосовувати 14 розряд.

Крім того, згідно Єдиної тарифної сітки на 2017р. у період з 01.01.2017 року по 09.02.2017 року відбулось підвищення посадових окладів з коефіцієнтом підвищення - 1,368, тобто при перерахунку розмір середньоденної заробітної плати становить 736,84 грн.

Кількість робочих днів у січні 2017 року - 20 днів, у лютому - 7 днів, разом - 27 днів, відтак сума до виплати за даний період - 19 894,68 грн. (736,84 грн.*27)

Таким чином, загальна сума, яка належить до виплати ОСОБА_2 за вимушений прогул за період з 04.06.2016 роу по 09.02.2017 року становить 91 061,18 грн. (59 316,64+11 849,86+19 894,68).

За наведених обставин суд приходить до переконання про те, що дійсно на час розгляду справи має місце затримка з вини відповідача виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі і така затримка є протиправною всупереч правовому положенню щодо негайності такого виконання рішення суду, а тому є підставною вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 04.06.2016 по 09.02.2017 включно.

Однак вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, тому судове рішення в частині визначення суми середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача підлягає зміні, а стягненню підлягає 91 061,18 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Верховинського районного суду від 14 лютого 2017 року змінити в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Відділу освіти Верховинської РДА Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв»язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 04.06.2016 року по 09.02.2017 року в сумі 91061 грн. 18коп. (дев'яносто одна тисяча шістдесят одна гривня вісімнадцять копійок).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Томин О.О.