Провадження №22-ц/784/38/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 478/1260/16-ц Головуючий І інстанції - Іщенко Х.В.
Провадження № 22-ц/784/38/17 Доповідач - Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів -Крамаренко Т.В., Лівінського І.В.,

із секретарем - Шагай О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом, в якому посилались на те, що 18 березня 2014 року померла їхня мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 9,77 гектарів за кадастровим № НОМЕР_1 та за кадастровим № НОМЕР_2, які розташовані на території Дмитро-Белівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Дані земельні ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 09 серпня 2004 року належали ОСОБА_4 Цільове призначення земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12 жовтня 2015 року, кожна з них прийняла спадщину та успадкувала 1/2 загальної площі земельної ділянки і є власником кожна своєї частки. У грудні 2010 року мати повідомляла їх про те, що вона віддала документи якомусь фермеру для оформлення договору оренди землі строком на 5 років. Починаючи з 2010 року по день смерті ніякої орендної плати ні від відповідача, ні від іншої особи мати не одержувала. У 2015 році їм стало відомо про те, що ніби-то мати, 20 грудня 2010 року уклала з відповідачем договір оренди землі строком на 49 років з оплатою орендної плати в сумі 3000 грн. на рік на протязі строку дії договору. 20 грудня 2010 року вказаний договір оренди землі було зареєстровано у Казанківському секторі реєстрації Миколаївської філії центру ДЗК за НОМЕР_4. Вони звернулися до відповідача з проханням надати їм другий примірник договору оренди землі та фінансові документи про сплату орендної плати. Відповідач повідомив, що він ніби-то сплатив матері 150 000 грн. орендної плати за весь строк його дії, тобто до 2059 року, але відмовився надати фінансові документи, що підтверджують одержання матір'ю цих коштів. Коли мати у 2014 році знаходилась у лікарні ліки на її лікування вони купували за свої кошти, бо в неї не було грошей на ліки. Також мати повідомила їх, що після сплину 5 - річного строку оренди землі, вона складе на них заповіт на земельну ділянку. Орендна плата відповідачем взагалі не сплачувалася. 01 березня 2016 року вони, як правонаступники прав та обов'язків померлої ОСОБА_4, звернулися до відповідача з листом - повідомленням про розірвання договору оренди землі від 20 грудня 2010 року за згодою сторін, на що їм було відмовлено. На підставі викладеного, позивачки просили суд скасувати договір оренди землі від 20 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, шляхом його розірвання за порушення виконання умов договору - систематичну несплату орендної плати.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просили рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Під час розгляду справи уточнили свої вимоги та просили скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення їх позовних вимог.

Відповідач звернувся до суду з запереченнями на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, важаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 не визнали доводи апеляційної скарги, просили її відхилити, а рішення суду залишити без змін, важаючи його законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи були створені такі умови. Судом були досліджені і оцінені в їх сукупності всі докази, надані сторонами, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Виходячи з наданих сторонами доказів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Судом було встановлено, що 20 грудня 2010р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі строком на 49 років. Виплата орендної плати орендарем за цим договором здійснена 23.12.2010 року за всі роки оренди з урахуванням індексів інфляції, що підтверджено доданими до матеріалів справи відповідачем касовими ордерами від 23.12.2010 року про сплату орендної плати по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік, в яких в графі підпис одержувача стоїть власний підпис ОСОБА_4, а також є розписка про отримання орендної плати за цим договором від 20.12.2010 року, в якій вона написала прописом ОСОБА_4 і поставила свій підпис.

Крім того, приймаючи рішення по справі, суд виходив з того, що в п. 40 договору оренди від 20 грудня 2010 року, зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Враховуючи те, що факт систематичної несплати орендарем орендної плати за укладеним договором оренди землі позивачами не доведено, орендну плату за користування земельною ділянкою орендодавцю ОСОБА_4 відповідачем виплачено 23.12.2010 року по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік , суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивачів про розірвання договору оренди земельної ділянки необґрунтовані, тому відмовив у їх задоволенні.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону, зазначеному в тексті рішення суду, а саме тому, що відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України " Про оренду землі " на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 та 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата орендної плати. Таким чином, суд правильно дійшов висновку, що в розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати. Правильно суд керувався також частиною четвертою ст. 32 Закону України " Про оренду землі ", якою встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено факт укладення договору оренди оренди землі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, його державної реєстрації та розірвання попереднього договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, строк якого спливав у 2011р., оскільки суду на запити з відділу Держгеокадастру у Казанківському районі Миколаївської області надходили відповіді з протилежними даними, не є підставою для скасування рішення в межах заявлених позовних вимог, так як суд згідно ст. 11ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а апеляційний суд в силу положень ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції в установленому законом порядку. Позовні вимоги про визнання договору оренди землі, укладеного 20 грудня 2010р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, недійсним, неукладеним, тощо заявлено не було в установленому законом порядку, а тому у суду в межах заявлених позовних вимог по даній справі, а саме про розірвання договору оренди через систематичну не сплату орендної плати, не було правових підстав встановлювати обставини укладення даного договору, розірвання попереднього договору та давати юридичну оцінку встановленим обставинам щодо цього питання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги пояснення позивачок в судовому засіданні, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки пояснення сторони по справі не можуть бути прийняті як докази по справі, так як враховуючи положення ст. 58,59 ЦПК України про належність та допустимість доказів, а також положення ст. 57 ЦПК України про те, що доказом у справі є пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків, пояснення позивачок в даному випадку, які отримані не за процедурою допиту свідків (ст. 184 ЦПК України) не можуть використовуватися як засіб доказування.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд позбавив сторону позивача заявити клопотання про призначення посмертної почеркознавчої експертизи, про витребування з сектору міграційної служби довідки форми-1 з підписом ОСОБА_4, не долучив до матеріалів справи оригінал договору, укладеного 29 травня 2006р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, оригінал договору, укладеного 29 травня 2006р. між ЗАТ «Страхова компанія Догмат-Страхування» та ОСОБА_4, колегія суддів виходить з наступного.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням позивачок та їх представника колегією суддів були долучені до матеріалів справи договір, укладений 29 травня 2006р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4; договір, укладений 29 травня 2006р. між ЗАТ «Страхова компанія Догмат-Страхування» та ОСОБА_4; договір оренди землі від 01 січня 2006р., укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Також колегією суддів були винесені ухвалипро витребування вільних зразків підпису ОСОБА_4 у Управлінні Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області, а саме оригіналів відомостей про отримання ОСОБА_4 пенсії за період з 2006р. по день її смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1); з Казанківського РВВС Миколаївської області - оригінал форми №1 на ім'я ОСОБА_4 про отримання паспорту в зв'язку з його обміном від 27 січня 1997р. та оригінал форми № 1 НОМЕР_5 від 28 (22) серпня 2002 року на ім'я ОСОБА_4 про отримання нею паспорту в зв'язку з його обміном;у ПАТ комерційний банк «Надра» - оригіналу кредитної справи про надання кредиту ОСОБА_4 за кредитним договором № 15/16510002/0144/02 від 29 травня 2006р.; у Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та у Миколаївського обласного управіління Державного ощадного банку України - оригінали відомостей про отримання ОСОБА_4 пенсії за період з 2006р. по день її смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1); у Миколаївського обласного управіління Державного ощадного банку України квитанції до ощадної книжки на ім'я ОСОБА_4 про отримання нею пенсії за період з 2006р. по 2012 рік включно. Були також витребувані у відповідача оригінали договору оренди землі від 20 грудня 2010р., укладеного між ОСОБА_4 та відповідачем, оригінал розписки ОСОБА_4 про отримання орендної плати від 20.12.2010р. та оригінали видаткових касових ордерів від 23 грудня 2010р. про отримання ОСОБА_4 орендної плати за період з 2010р. по 2059р.

З листа Управління Пенсійного фонду України в Казанківському раййоні від 29.11.2016р. вбачається, що ОСОБА_4 отримувала пенсію через банківські установи до 01.07.2012р., а з 01.07.2012р. через поштове відділення. Апеляційним судом були отримані відомості на виплату пенсії за січень лютий і березень 2014р., які надійшли з Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», але в судовому засіданні позивачки пояснили, що в цих відомостях стоїть підпис позивачки ОСОБА_2, а не ОСОБА_4

Підписи в пенсійній справі від імені ОСОБА_4, яка також надійшла на адресу апеляційного суду, також виконані не нею, а позивачками.

Відомості на виплату пенсії за 2012-2013 роки згідно листа Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 15.12.2016р. не має можливості надати через закінчення терміну їх зберігання.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 30 січня 2017р. по справі була призначена судова посмертна почеркознавча експертиза. Для проведення експертизи у розпорядження експертів були направлені оригінали договору оренди земельної ділянки від 20 грудня 2010 року, розписки від 20 грудня 2010 року та видаткових касових ордерів за 2010, 2011, 2012 та 2013, 2014-2015, 2016 та 2017, 2018 та 2019, 2020 та 2021, 2022 та 2023, 2024 та 2025, 2026 та 2027, 2028 та 2029, 2030 та 2031, 2032 та 2033, 2034 та 2035, 2036 та 2037,2038 та 2039, 2040 та 2041 ,2042 та 2043, 2044 та 2045,2046 та 2047,2048 та 2049,2050 та 2051, 2052 та 2053,2054 та 2055,2056 та 2057,2058 та 2059, 2060 роки на отримання орендної плати за землю, а також вільні зразки підпису ОСОБА_4, які знаходяться в договорі оренди землі від 01.01.2006р., у формі 1 про видачу паспорта у зв'язку з його обміном від 27 січня 1997р., у формі 1 про видачу паспорта у зв'язку з його обміном від 28 серпня 2002р., у кредитному договорі № 15/16510002/0144/02 від 29 травня 2006р., укладеному між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, у договорі добровільного страхування № 15/16510002/0144/02 від 29 травня 2006р., укладеному між ЗАТ «Страхова компанія «Догмат-Страхування», напроти прізвища ОСОБА_4, а також на кожному аркуші кредитного договору та договору добровільного страхування.

Проте, на адресу апеляційного суду від експерта Миколаївського відділення Одеського НДНДІСЕ надійшло клопотання щодо надання додатково вільних зразків почерку та підпису ОСОБА_4 за період з 2008р.-2012р. по змозі не менше, ніж на 8-10 аркушах, а також у документах, які за своєю формою, змістом та цільовим призначенням максимально наближені до досліджуваного об'єкта по змозі не менше, ніж на 10 документах.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила суд про відсутність у них документів з вільними зразками підпису ОСОБА_4, які просив додатково надати експерт та відмовилася від подальшого проведення експертизи по справі, просила розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для з'ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 143 ЦПК України, призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, що і було зроблено апеляційним судом. Таким чином належним доказом виконання підпису в розписці від 20.12.2010 року про отримання ОСОБА_4 орендної плати за договором оренди землі за 2010-2060роки із розрахунку 3000грн. за один рік, а також в касових ордерах від 23.12.2010 року про сплату їй орендної плати по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік не ОСОБА_4, міг бути саме висновок експертизи, який позивачки суду не надали.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що підписи в розписці від 20.12.2010 року про отримання ОСОБА_4 орендної плати за договором оренди землі за 2010-2060роки із розрахунку 3000грн. за один рік, а також в касових ордерах від 23.12.2010 року про сплату їй орендної плати по 3000 грн. за кожен рік з 2010 року по 2060 рік, виконані не ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд позбавив сторону позивача заявити клопотання про призначення посмертної почеркознавчої експертизи, про витребування з сектору міграційної служби довідки форми-1 з підписом ОСОБА_4, не долучив до матеріалів справи оригінал договору, укладеного 29 травня 2006р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, оригінал договору, укладеного 29 травня 2006р. між ЗАТ «Страхова компанія Догмат-Страхування» та ОСОБА_4 не є достатньоє самостійною підставою для скасування рішення, так як порушення норм процесуального права згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого з урахуванням конкретних викладених вище обставин по справі не сталося.

Інші доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і не містять доводів на спростування наведених в рішенні суду висновків суду.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування чи зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку.

Головуючий

Судді