Справа № 489/3681/16-ц
Номер провадження 2/489/159/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 квітня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-позивач) до ОСОБА_3 (далі-відповідач 1), ОСОБА_4 (далі-відповідач 2) про припинення права власності на частку у спільному майні,

встановив

У липні 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що співвласниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є позивачі та відповідачі. Вказують, що частки відповідачів розміром по 1/12 є незначними і не можуть бути виділені в натурі, спільне користування будинком неможливе.

Позивачі просили суд припинити право власності відповідача 1 на 1/12 частку спірного житлового будинку та визнати таке право за ОСОБА_1; припинити право власності відповідача 2 на 1/12 частку спірного домоволодіння та визнати таке право за ОСОБА_2; виплатити з депозитного рахунку суду вартість частки майна, право власності на яке припинено у розмірі - 19091,67 грн. кожному відповідачу; надати позивачам реквізити депозитного рахунку суду для попереднього внесення на нього необхідно грошової суми.

Представник позивачів подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідачі судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з договором дарування від 22.08.1997 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_5 4/12 частки житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування від 22.08.1997 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували ОСОБА_5 2/12 частки житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05.05.1972 відповідачі отримали у спадок по 1/12 частки житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.04.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (4/12 часток), ОСОБА_2 (6/12 часток).

Відповідно до звіту від 20.10.2015 ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на дату оцінки склала 229100,00 грн.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Умовами ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст. 365 цього кодексу право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснюється у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», оскільки суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно у натурі чи спільно користуватись ним.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-68цс14), яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність з цим рішенням (ст. 360-7 ЦПК України), зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 1ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1134-1135 від 28.03.2017 виділ 1/12 частки в житловому будинку АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_3 не є можливим. Загальна вартість домоволодіння АДРЕСА_1 та надвірних будівель і споруд складає 325144,00 грн. Вартість 1/12 частки цього домоволодіння, належної ОСОБА_3 складає 325144/12=27095,00 грн.

На підставі того, що фактична площа приміщень всього будинку складає 62,60 кв. м., площа однокімнатної квартири повинна бути 30-40 кв. м., а виділ 1/12 частка належної ОСОБА_4 не є можливим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки частки, що належать відповідачам на праві власності є незначними і не можуть бути виділені в натурі, спільне володіння і користування є неможливим, припинення права власності з виплатою компенсації не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в частині припинення права власності відповідачів в праві спільної часткової власності на 1/12 (за кожним) частки спірного будинку, стягнувши при цьому в рахунок грошової компенсації на їх користь з позивачів вартість по 1/12 частки зазначеного будинку в розмірі 27095,00 грн. для кожного відповідача, згідно з висновком експертизи №1134-1135 від 28.03.2017.

Право власності відповідачів на 1/12 частки будинку за кожним припиняється відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України після виплати їм позивачами грошової компенсації.

Представником позивача надано квитанцію про внесення на депозитний рахунок коштів в сумі 54190 грн. для перерахування відповідачам.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір та витрат за експертизу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості 1/12 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 27095,00 грн., внесені ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості 1/12 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 27095,00 грн., внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 2510,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 2510,28 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв