З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/79/17
№пр. 2/384/66/2017
13 квітня 2017 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що влітку 2016 року позивач дізнався, що ним нібито було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 026758 виданого 28 лютого 2007 року Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,53 га. розташованої на території Вівсяниківської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, з Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», а також, що вказаний договір вже пройшов державну реєстрацію. Разом з тим, позивач будь-якого договору з зазначеною юридичною особою ніколи не укладав, йому не відомо що це за юридична особа, де вона знаходиться та хто її керівник. Позивачем перевірено інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зясовано, що 27.04.2016 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 здійснено державну реєстрацію договору оренди б/н від 27.04.2016 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ» (номер запису про інше речове право 14388034). Також, про неможливість укладення ОСОБА_2 оспорюваного договору оренди земельної ділянки з відповідачем свідчить той факт, що позивач 27.04.2016 року перебував за межами України. Так, в період з 23.02.2016 року по 30.05.2016 року позивач перебував в ОСОБА_4, що підтверджується його закордонним паспортом з візою та відмітками про перетин кордону. Отже позивач взагалі не міг укласти 27.04.2016 року будь-якого договору з відповідачем. Зважаючи на відсутність будь-якого його волевиявлення, направленого на укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки та невідповідність його змісту його внутрішній волі, представник позивача вважає, що договір оренди землі від 27.04.2016 року має бути визнаний недійсним, як такий, що вчинений без дотримання вимог ч.1, 3 ст. 203 ЦК України.У звязку з наведеним, просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 27.04.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», зареєстрований приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_327.04.2016 року (номер запису про інше речове право 14388034), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29447783 від 27.04.2016 року та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ» на користь позивача понесені ним судові витрати.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 74-76 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло.
Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 74-76 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача та позивач не заперечують проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, від 04.02.2017 року №79612312, рішення про державну реєстрацію іншого речового права (право оренди земельної ділянки), номер запису про інше речове право 14388034 від 27.04.2016 року, було прийняте приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3. В якості підстави виникнення права оренди земельної ділянки зазначено договір оренди земельної ділянки б/н від 27.04.2016 року, укладений між орендодавцем ОСОБА_2 та орендарем - ТОВ «Союзнатурпродукт», на строк до 27.04.2026 року, з правом пролонгації орендна плата за один рік оренди земельної ділянки становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.9).
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Положеннями ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Положеннями ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У п. п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Отже, підпис є обов»язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. У відповідності до паспорта громадянина України для виїзду за кордон FB739030 виданого 17.08.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсного до 17.08.2025 року, візи №007111980 відкритої з 20.01.2016 року до 16.10.2016 року та відміток у паспорті про перетин кордону ОСОБА_2перебував в ОСОБА_4 з 23.02.2016 року по 30.05.2016 року (а.с.10).
Судом встановлено, що спірний договір, укладений від імені ОСОБА_2, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення ОСОБА_2, факт не підписання ним договору оренди підтверджується тим, що позивач перебував за межами України. Отже, факт відсутності волевиявлення ОСОБА_2на укладення договору є доведеним.
Відповідачем не надано доказів, які б спростовували факт не підписання позивачем договору та доказів які б підтверджували факт надання позивачем в установленому законом порядку повноважень іншій особі на укладення та підписання оспорюваного правочину.
Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір ОСОБА_2 не підписував, повноваження на це іншій особі не надавав, а отже у даному випадку відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання договору недійсним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 551 грн. 20 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЮЗНАТУРПРОДУКТ" на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 551 (п"ятсот п"ятдесят одна) грн. 20 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.О. Сорокіна