Справа № 460/114/17
Провадження №2/460/899/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.04.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

12.01.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу 2000,00 (дві тисячі) доларів США, які той зобовязувався повернути до 31.12.2015 року. На підтвердження укладеного договору та його умов відповідачем представлено розписку про одержання ним грошових коштів 28.03.2015 року з кінцевим терміном повернення коштів до 31.12.2015 року. Відповідач позики в сумі 2000 доларів США не повернув, тому просить стягнути з нього суму позики в розмірі 54226 грн, що еквівалентно 2000 доларів США, та понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 на розгляд справи не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, хоч належним чином через оголошення в пресі повідомлявся про час та місце розгляду справи.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_3, проти чого не заперечив позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з копією розписки від 28.03.2015 судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав 2000 доларів від ОСОБА_2 та зобовязався віддати (повернути) до 31.12.2015. (а. с. 4).

Нормами ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань - принцип належного виконання, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527?545 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов'язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 527 ЦК України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов'язаний особисто виконати зобов'язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

З розписки вбачається, що сторони визначили строк повернення грошових коштів відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання повернути ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2000 доларів США до 31.12.2015, однак належним чином зобовязання не виконав суму позики не повернув.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, ч. 1 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим, у частині 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання і в іноземній валюті. Цьому правилу відповідає положення ч. 2 ст. 533 ЦК України, у якому передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

ОСОБА_2 просить стягнути суму боргу в розмірі 54226 грн, що на день подачі позову становило еквівалент 2000 доларів США ( офіційний курс Національного Банку України станом на 12.01.2017 1 долар США - 27,1132 грн), що не суперечить нормам ст. 11 ЦПК України та ч. 2 ст. 533 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, тому в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_3

Судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 100 грн., понесені позивачем, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути в його користь з відповідача ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики в розмірі 54 226(пятдесят чотири тисячі двісті двадцять шість) грн. та 100 (сто) грн. понесених судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави судовий збір в розмірі 640 ( шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Для відповідача рішення може бути переглянуте районним судом за його заявою поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.М.Карпин