Справа № 525/93/17
Провадження №2/525/155/2017
У Х В А Л А

19.04.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Хоролець В.В.

при секретарі Лопатка О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з ним, як з батьком малолітніх дітей.

Ухвалою Великобагачанського районного суду від 21.03.2017 року ухвалено в межах розгляду даної цивільної справи вважати, що належною третьою особою у справі є орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області замість служби у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації (яка вказана у позовній заяві) (а.с.44).

В судовому засіданні 19.04.2017 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, вказали, що строк на примирення подружжя позивачу у справі ОСОБА_1 не потрібний.

Відповідач по справі ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнала частково, не визнала вимог про визначення місця проживання дітей з батьком дітей, зі змісту заперечень відповідача в судовому засіданні вбачається, що їй, як дружині ОСОБА_1 та матері їх трьох малолітніх дітей, потрібен строк на примирення з метою збереження сімї.

Представник третьої особи у справі Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування ОСОБА_4 вважає, що згідно закону та за наявності трьох малолітніх дітей в подружжя, вбачаються підстави для надання подружжю строку на примирення.

Суд, розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання подружжю строку на примирення, заслухавши з цього приводу думку позивача ОСОБА_1, його представника за довіреністю ОСОБА_2, представника третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_4, приходить до висновку, що вищевказане клопотання відповідача ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.10 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.191 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може відкласти розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення.

Відповідно до положень ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За нормою та змістом ч.1 ст.112 СК України суд повинен зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу; також суд повинен брати до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів цивільної справи, подружжя ОСОБА_3 від шлюбу мають трьох малолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.а.с.10-12); згідно свідоцтв про народження даних малолітніх дітей, їх батьками записані позивач у справі ОСОБА_1 та відповідач у справі ОСОБА_3.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні позовів про розірвання шлюбу суд повинен повно і всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та вживати заходів до примирення подружжя. Також, Пленум Верховного Суду України вказав про те, що судам необхідно уникати формалізму при розгляді позовів про розірвання шлюбу, а передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення; при цьому, судам рекомендовано використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя.

Суд, заслухавши думку позивача у справі ОСОБА_1 та його представника за довіреністю ОСОБА_2, які заперечили проти надання подружжю строку на примирення, думку представника третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_4, яка вважала за доцільне надати подружжю строк на примирення, вивчивши зміст та обгрунтування позовної заяви, за наявності у подружжя ОСОБА_1 трьох малолітніх дітей, вікової категорії кожного з дітей сторін у справі та виходячи з необхідності виконання судом положень ч.5 ст.191 ЦПК України, норм ст.ст.111,112 СК України та розяснень, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає, що при таких обставинах справи, коли відповідач у справі має процесуальне право заявляти клопотання про надання їй строку для примирення подружжя, на її думку можуть бути зясовані взаємовідносини сторін даного шлюбу, відповідач у справі ОСОБА_3 наполягає на наданні їй як дружині позивача у справі строку на примирення з метою збереження сімї та в інтересах малолітніх дітей, що є її процесуальним правом, тому, виходячи з сукупності цих підстав, а також того, що сторони у справі від шлюбу мають трьох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне надати сторонам (подружжю ОСОБА_3) строк для примирення, з метою зясування взаємовідносин в сімї та можливості збереження сімї.

У звязку з викладеним, виходячи з положень п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України та того, що позивачем, крім вимог про розірвання шлюбу, також заявлено вимоги про залишення проживати дітей з ним, як з батьком цих дітей (така вимога є похідною від вимог про розірвання шлюбу з урахуванням буквального змісту прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1М.), тому є передбачені законом підстави для зупинення провадження у даній цивільній справі за заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Великобагачанська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.111,112 Сімейного Кодексу України, ч.ч.1,4 ст.10, ч.5 ст.191, п.7 ч.1 ст.201, ст.ст.209,210 ЦПК України, розясненнями, що викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

у х в а л и в :

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком дітей відкласти на 09 год. 30 хв. 24 травня 2017 року, надавши подружжю ОСОБА_3 строк для примирення до 24.05.2017 року.

У звязку з наданням сторонам (подружжю ОСОБА_3) строку для примирення, в порядку п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України зупинити провадження в даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та залишення проживання дітей з батьком дітей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя