Справа № 715/25/17
Провадження № 2/715/142/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складi:

судді Цуркана В.В.

за участю: секретаря судового засідання Майщук С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Станівецької сільської ради, ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Станівецької сільської ради, ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності. Посилаючись на те, що 20.06.1986 року між ним та ОСОБА_4 в Станівецькій сільській раді був зареєстрований шлюб. Після укладення шлюбу позивач з відповідачкою перейшли жити в будинок батьків відповідачки в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, який у 1986-1990 роках значився за особовим рахунком НОМЕР_1. Станом на 01.01.1990 роки господарство, в якому сторони проживали відносилося до категорії колгоспних дворів та в ньому проживало шестеро осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, вказане майно належало всім членам двору на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/6 частині кожному. Позивач постійно проживав у вказаному господарстві разом з сім'єю з 20.06.1986 року до 07.03.2015 року, коли внаслідок сварки змушений був вибути з вказаного господарства через неприязні відносини з відповідачкою, постійними сварками, тощо. ОСОБА_1 зареєстрований та не знімався з реєстраційного обліку з вказаного господарства по сьогоднішній день. Таким чином, ОСОБА_1 набув право на 1/6 частину майна колишнього колгоспного двору, яке розташоване по АДРЕСА_1. Вказав, що під час судового розгляду цивільної справи № 715/543/16-ц за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та інших про поділ спільної сумісної власності та припинення права на частку в майні та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та інших про поділ спільного майна подружжя та припинення права на частку в майні, визнання недійсним,свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на частку в майні колишнього колгоспного двору, позивачу стало відомо про те, що після смерті матері відповідачки - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідач - Виконавчий комітет Станівецької сільської ради 27 лютого 2002 року прийняв рішення про оформлення права власності на спірне нерухоме майно за вже померлою людиною. Вказані обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 31.10.2016 року. Крім того, Апеляційний суд Чернівецької області встановив, що право позивача ОСОБА_1 було порушено свідоцтвом про право власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 на житловий будинок від 04.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконкому Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 27.02.2002 року № 13/2. На підставі викладеного просить суд, визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 13/2 від 27.02.2002 року про оформлення права власності на нерухоме майно за ОСОБА_9 та свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 04.06.2002 року на ім'я ОСОБА_9.

Станівецька сільська рада подала заперечення на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за життя спадкодавниця ОСОБА_9 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 а тому виконком сільської ради на законних підставах ухвалив рішення про визнання права власності за ОСОБА_9 після її смерті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, які викладені в запереченні.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні.

Співвідповідач ОСОБА_6 в судове засідання не завився, проте подав суду заяву в якій, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки право власності відповідачки ОСОБА_4 на житловий будинок припинено, а тому припиналась і власність позивача ОСОБА_1

Співвідповідач ОСОБА_7 в судове засідання не заявилась і не повідомила про причини своєї неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

П. 42 Примірного статуту колгоспу, прийнятого постановою III Всесоюзного з'їзду колгоспників від 27 листопада 1969 року, визначено перелік майна, що може бути у власності колгоспного двору, а також визначено розмір та порядок виділення присадибної ділянки колгоспному двору.

Відповідно до п. 10 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 12 травня 1985 року за №5-24/26 в погосподарську книгу записуються члени господарств всіх суспільних груп, які постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності у них побудов, житлового будинку і худоби.

Як вбачається з погосподарської книги, особовий рахунок НОМЕР_3, членами колгоспного двору, розташованого в АДРЕСА_1, станом на 1983-1985 роки були ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11; станом на 1986-1988 роки - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_1

З погосподарської книги, особовий рахунок НОМЕР_2, членами колгоспного двору, розташованого в АДРЕСА_1, станом на 1991-1995 роки були ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2016 року було встановлено, що вибуття у 1988 році ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в новостворене господарство №668 було незаконним, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зберегли своє право на частку у вищевказаному колгоспному дворі.

Згідно вимог ч.3 ст.60 КПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його, порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 зберіг за собою право в колгоспному дворі по вул. Лісовій, 5 Глибоцького району Чернівецької області він відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України правомірно звернувся із захистом порушених прав.

Звернувшись до суду, позивач просить захистити його порушене право шляхом визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради та свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Так, рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №13/2 від 27.02.2002 року вирішено оформити право власності на житловий будинок, що складається з житлового будинку літ. «А», літня кухня літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літери «Е», колодязя «І», огорожі №1,2 п/д підвал, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_12.

Згідно свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 04.06.2002 року на підставі рішення виконкому Станівецької сільської ради за ОСОБА_12 визнано право власності на житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сараїв літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літери «Е», колодязя «І», огорожі №1,2 п/д підвал, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Проте, враховуючи, що вищевказане господарство відносилось до категорії колгоспних дворів, і як було встановлено позивач ОСОБА_13 не втратив свого права на частку у майні даного колгоспного двору, а тому ОСОБА_12 не мала права на все спірне нерухоме майно, а тому вищевказане рішення виконавчого комітету та свідоцтво про право власності підлягають скасуванню.

Крім цього, як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №208 (2002р.), ОСОБА_12, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Тобто, і рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №13/2 від 27.02.2002 року і свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 04.06.2002 року фактично були видані на особу, яка вже померла, що є неприпустимим, та не передбачено вимогами як чинного законодавства так і законодавства, яке діяло на момент видачі вказаних документів.

Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що основне майно в колгоспному дворі, а саме житловий будинок, був знесений, що сторони не заперечували в судовому засіданні.

З витягу з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 07.04.2017 року право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 припинено, у зв'язку з знищенням об'єкта нерухомого майна.

Разом з тим, в судовому засіданні сторони підтвердили, що був знесений тільки житловий будинок, решта майна колгоспного двору, а саме господарські будівлі і споруди є в наявності, що також підтвердила і відповідач.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №13/2 від 27.02.2002 року про оформлення права власності на нерухоме майно за ОСОБА_12 та свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 04.06.2002 року на ім'я ОСОБА_12.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини з моменту отримання повного рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: