Справа № 349/1011/16-ц
Провадження № 2/349/14/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

представника служби у справах дітей Рогатинської РДА ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні із сином та встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні із сином, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку та способів участі батька у вихованні дитни,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином та встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року до участі у справі залучено службу у справах дітей Рогатинської РДА.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батька.

Ухвалою суду від 02 листопада 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дитини, місця та часу спілкування з дитиною обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином та встановлення способів участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що сторони по справі з 13 травня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі 16 травня 2011 року народився син ОСОБА_6. Шлюб між сторонами розірвано 29 грудня 2014 року. Рішення набуло законної сили 05.03.2015 року. Позивач та відповідачка по справі проживають окремо. На даний час між ними не досягнуто згоди щодо форм участі батька у вихованні і спілкуванні з сином. З листопада 2014 року ОСОБА_3 чинить позивачу перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною. З листопада 2014 року він бачив дитину лише при випадкових зустрічах. 18 травня 2015 року комісією з питань захисту прав дитини за його заявою було прийняте рішення, яким визначено способи участі у вихованні сина: систематичні побачення з дитиною кожного понеділка, середи та п'ятниці з 17 год. до 20 год., суботи, неділі - за згодою матері, день народження дитини - впродовж дня спільно з матір'ю, оздоровлення дитини - впродовж року спільно з матір'ю. Однак відповідачака по справі не виконувала рішення комісії з питань захисту прав дитини, створювала йому перешкоди у спілкуванні з сином у визначені дні. Просив позов задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином. Визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні сина - систематичні побачення з дитиною кожного понеділка, середи та п'ятниці з 16 год.30 хв. до 20 год.; - у 1,3,5 п'ятницю з 16 год. 30 хв. до18 год. суботи, у 2,4 суботу місяця з 17 год. до 18 год. неділі, в день народження дитини з 10 год. до 16 год. 30 хв., для оздоровлення - зимою два тижні в першій половині січня, влітку - три тижні з 1 серпня. Встановити безперешкодний доступ до дитини, якщо дитина хворіє і немає можливості зустрічатися з ним - по місцю проживання дитини, встановити недовготривале спілкування з дитиною по телефону.

У зустрічній позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народився син ОСОБА_6 Рішенням Рогатинського районного суду від 29 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано, вирішено питання про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. За заявою ОСОБА_1 рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 18 травня 2015 року було визнаечно способи участі батька у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином. Будь-яких перешкод у спілкуванні дитини з батьком вона не чинила. Навпаки, син періодично проводив більше часу з батьком, ніж було визначено у рішенні. Син часто хворіє, потребує як амбулаторного, так і стаціонарного лікування. Період часу, який рішенням комісії визначено для проведення сина з батьком слід зменшити з тих підстав, що коли дитина хворіє, батько вимагає побачень з сином, забирає сина до своєї матері в с.Пуків, де немає умов для хворої дитини. Такі обставини негативно впливають на фізичне здоров'я малолітнього ОСОБА_1, створюють психологічний дискомфорт дитині через постійну зміну обстановки. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19 жовтня 2016 року №26 визначено такі форми участі батька у вихованні сина - ситематичні побачення з дитиною щосереди з 17 до 19 год., у неділю з 13 до 17 год, день народження дитини - впродовж дня спільно з матір'ю. Попереднє рішення визнано недійсним. Просила позов задовольнити та визначити форми участі батька у вихованні сина згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснили, що дитина позбавлена батьківського піклування. Відповідачка постійно створює перешкоди для його спілкування з малолітнім сином. Пояснює, що син не хоче з ним спілкуватися, хворіє, що насправді не відповідає дійсності. Крім того, був випадок, коли позивачка поїхала з сином на відпочинок, не повідомила його про виїзд з дитиною на оздоровлення, з нею був відсутній зв'язок. Він змушений був звертатися в органи поліції для розшуку дитини. Мати залишає сина з своїми батьками, хоча він, як батько, має переважне право на виховання дитини. ОСОБА_3 завчасно не повідомляє його про стан здоров'я сина. Коли він приїжджає по сина, вона не відповідає на телефонні дзвінки або кричить по-телефону, що син хворий. Пересвідчитися в цьому в нього можливості немає. Зустрічного позову не визнали. Часу, визначеного рішенням комісії від 19 жовтня 2016 року недостатньо для повноцінного спілкування з дитиною. Просили первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного відмовити.

Відповідачка по справі ОСОБА_3, представник відповідачки ОСОБА_4позову ОСОБА_1 не визнали зовсім. Пояснили, що син з народження проживає з матір'ю, яка здійснює належний догляд за сином. Рішенням комісії з захисту прав дитини визначено за доцільне проживання сина разом з ОСОБА_3 Батькові дитини визначені форми участі у вихованні і спілкуванні. Однак бувають різні ситуації, зокрема, коли дитина хворіє. Вона телефонує ОСОБА_1 і попереджає, що він не зможе забрати дитину через хворобу. Була ситуація, коли вона поїхала з сином в Яремче, про що повідомила батька. ОСОБА_1 після її дзвінка, будучи попередженим, що не зможе забрати сина, залучив представників служби у справах дітей, поліції, привозив їх за місцем проживання дитини. З якою метою він це робить, їй незрозуміло. Вона піклується про дитину, здійснює належний догляд за сином. Дитина знаходиться на диспансерному обліку з приводу бронхіальної астми. Вона знає, які ліки повинен приймати син, відповідальна за стан його здоровя. Кожен раз повідомляла батька, що дитина хворіє, а тому він не зможе забрати сина на визначений комісією час для спілкування. Її дії зумовлені турботою про дитину, а не перешкоджанням у спілкуванні із сином. Відповідач, будучи заздалегідь повідомленим про стан дитини, приїжджає за місцем проживання сина, привозить з собою свідків. Крім того, ОСОБА_1 постійно налаштовує сина проти неї, в присутності сина негативно про неї висловлюється. Після побачень з батьком дитина стає нервовою, неврівноваженою. Зменшення часу спілкування з батьком зумовлене її турботою про малолітнього сина. ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі. Однак, коли купує дитині одяг чи засоби гігієни, інші речі - долучає чеки з магазинів та зменшує розмір аліментів на цю суму. Така поведінка не свідчить про турботу про сина. Просила зустрічний позов задовольнити. Визначити такий спосіб участі батька у спілкуванні і вихованні сина - систематичні побачення з дитиною щосереди з 17 до 19 год., у неділю з 13 до 17 год., день народження - впродовж дня спільно з матір'ю. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації ОСОБА_5 суду пояснила, що малолітній ОСОБА_6 проживає з мамою, яка здійснює за ним належний догляд, до виховання сина підходить з відповідальністю і вимогливістю. Дитина прихильна до матері, любить її. Матірю створені всі необхідні умови для проживання, відпочинку, дозвілля та повноцінного розвитку дитини. Мати сумлінно виконує обовязки по вихованню свого сина. Батькові було надано можливість для спілкування з дитиною у визначені дні тижня. На виконання ухвали Рогатинського районного суду від 06 жовтня 2016 року та на підставі заяви ОСОБА_3 після дослідження усіх наданих комісії документів сторонами по справі було ухвалено нове рішення за №26 від 19 жовтня 2016 року, яке вона повністю підтримує, оскільки воно відповідає інтересам малолітнього.

Суд, вислухавши доводи сторін, представника служби у справах дітей, свідків, дослідивши і перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює на посаді психолога Рогатинської ЦРЛ. За зверненням ОСОБА_3 проводила діагностику малолітнього ОСОБА_6 Дитина неохоче йшла на контакт, була замкнутою. У хлопчика було виявлено висококритичний рівень тривожності. Дитина відчуває напругу в контактах між батьками. Перебуває у нестабільній обстановці, через що замикається в собі. ОСОБА_6 потребує любові та захисту. По проведених з дитиною тестах не було виявлено прив'язки до батька. Можливо, це зумовлено тим, що батьки проживають окремо.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що доводиться рідним братом ОСОБА_3 Був свідком, коли ОСОБА_1 приїжджав за сином, а дитина відмовлялася йти з батьком, кричав, щоб не давали його татові. Він особисто чув від дитини про висловлювання батька про неповагу до родичів з боку матері.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що доводиться рідним братом ОСОБА_3 Вважає, що спір виник через те, що ОСОБА_1 ставить свої власні інтереси вище від інтересів дитини. Для ОСОБА_3 найголовнішою є дитина. ОСОБА_1 після одруження з його сестрою так і не став членом їх сім'ї . Його поведінка завжди була дивною. Коли всі сиділи за столом, він стояв збоку і мовчав. Через неможливість спільного проживання сестра розлучилася з ОСОБА_1. Після розірвання шлюбу ніхто не чинив батькові дитини перешкод у спілкуванні з сином. Хоча саме після спілкування з батьком дитина стає дратівливою. ОСОБА_1 маніпулює дитиною. Дозволяє йому робити все, що заманеться. Зі слів племінника почув, що тато казав, що мама погана. Дитина реагує на батька по різному. Буває, що хоче до батька, а буває, що не хоче. Коли дитина хворіє, сестра попереджає ОСОБА_1, що він не зможе забрати сина, однак він все одно приїжджає.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що доводиться троюрідним братом ОСОБА_3 Знав ОСОБА_1 зі шкільних років. У нього дивакуватий характер, він занадто емоційно реагує на різні життєві ситуації. ОСОБА_3 врівноважена, спокійна. Свого часу відмовляв її одружуватися з ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що доводиться матір'ю ОСОБА_3 ОСОБА_1 її колишній зять. Внук від народження проживає в її сім'ї. Батько дитини не брав участі у вихованні сина. Свого часу дочка не мала жодної підтримки від чоловіка. ОСОБА_1 був нічним гостем у їх домі. У період перебування у шлюбі дочка і зять придбали власне житло і пішли проживати окремо в м.Рогатин. Однак за деякий час дочка повернулася з дитиною додому в с.Пуків. Після чого розлучилася з ОСОБА_1. Хоча спочатку ініціатором розірвання шлюбу був сам ОСОБА_1, звертався до суду із заявою про розірвання шлюбу. Причиною розірвання шлюбу стало те, що зять наносив тілесні ушкодження її дочці, тягав за волосся. Вона не втручалася у сімейне життя дочки, хотіла, щоб все було добре, щоб була сім'я. В подальшому щодо побачень батька з сином комісія з питань захисту прав дитини приймала рішення. ОСОБА_1 спілкувався з дитиною в порядку, визначеному рішенням комісії. Після спілкування з батьком в дитини були істерики, він усіх копав, штовхав. Внук розказувв, що батько казав йому, що дідусь і бабуся - ніхто. Важливі тільки тато і мама. Після побачень з батьком дитина замикається в собі. На запитання, як він провів час з батьком, внук відповідав, що батько наказував не розказувати їм нічого. Дитина хворіє, в хлопчика стаються приступи як вдень, так і вночі. Крім того, у внука алергія на солодке, а тато дитини, хоч знає про це, купує йому солодощі. Мати дитини володіє навиками, як допомогти синові під час погіршення стану здоров'я, під час приступів. У тата дитини таких навиків немає. Він самоусунувся від виховання сина. Був випадок, коли дитина була хвора, дочка впустила ОСОБА_1 в хату, він поводився некоректно. Внук, коли побачить свого тата, ховається, хоча ніхто в її сім'ї не налаштовує дитину проти батька.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживає в с.Пуків. Добре знає як позивача, так і відповідачку. Коли ОСОБА_1 навчався в школі, вона працювала завідуючою клубу. ОСОБА_1 проводив дискотеки. Був дуже відповідальним у шкільні роки, надійним. Їй відомо, що на даний час він розлучився з дружиною, з сином бачиться один раз на тиждень. На її думку в дитини має бути і мати, і батько. Може охарактеризувати батьків дитини тільки з позитивної сторони. ОСОБА_3 є учасником церковного хору.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що доводиться сусідом ОСОБА_1 Був в нього на весіллі. Знає, що подружжя розлучилося. Один - два рази на тиждень бачить батька з сином в с.Пукові. Зустрічав їх, коли поверталися з рибалки, бачив сина разом з батьком в машині. Жодного разу не бачив, щоб дитина плакала чи пручалася, втікала від свого тата. У його присутності жодних негативних висловлювань з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3, її родичів він не чув. На його думку спілкування сина з батьком є необхідним, потрібним для дитини. Нічого негативного про ОСОБА_1 сказати не може. ОСОБА_3 може охарактеризувати тільки з позитивної сторони. Він теж є учасником церковного хору, усі ходять в одну церкву.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він працює дільничним інспектором поліції. В 2015 році, точної дати не пригадує, ОСОБА_1 звертався до нього із заявою, що мати дитини перешкоджає йому у спілкуванні із сином. Він разом з ОСОБА_1 виїжджав за місцем проживання малолітнього в с.Пуків. Дитини ОСОБА_1 не дали. Пояснювали, що хлопчик хворий.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він знайомий ОСОБА_1 Він свідок того, що мати перешкоджає батькові у спілкуванні з сином. Коли Маткусяк в його присутності терлефонує ОСОБА_3, вона не бере слухавки, а коли відповідає на дзвінок - кричить до ОСОБА_1. Два- три рази на місяць бачив батька з сином. ОСОБА_1 дуже відповідальний батько, не вживає спиртні напої, не курить, живе дитиною. В жовтні місяці 2016 року на прохання ОСОБА_1 їздив з ним в с.Пуків по сина. Мати дитини пояснила, що хлопчик хворий, однак не дала синові телефон, щоб батько поговорив з ним. Сказала, що дитина спить. Крім того, кричала по-телефону, для чого він приїжджає, для чого докучає. Йому відомо, що ОСОБА_1 купував дитині одяг. У його присутності запитував в сина, чого він не одягнув футболку, яку він йому купив. На що син відповів, що мати йому цю футболку не дає. У його присутності батько не висловлював будь-якого негативу про матір дитини, її родичів, не давав синові солодощів. Він бачив, що син любить свого батька, радий проводити з ним час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_16 є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №183302, виданим 30 травня 2011 року виконавчим комітетом Пуківської сільської ради Рогатинського району ОСОБА_13 Франківської області.

Рішенням Рогатинського районного суду від 29.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 (після одруження ОСОБА_1) ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3, що був зареєстрований 13.05.2010 року у виконавчому комітеті Пуківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_16 присвоєно прізвище ОСОБА_3. Вирішено стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 кв.№26, працюючого слюсарем ЕРПГ ПАТ «Івано-Франківськгаз» (Рогатинське управління по експлуатації газового господарства) на користь ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с.Пуків Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ? частці від усіх видів його заробітків щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 28 квітня 2015 року №6 вирішено вважати доцільною участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 13 від 18 травня 2015 року було встановлено такі способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6С : систематичне побачення з дитиною кожного понеділка, середи та пятниці з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв; визначено дні для виховання субота, неділя, за згодою матері, в день народження дитини - впродовж дня спільно з матір`ю ; оздоровлення - впродовж року спільно з матір`ю.

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини №26 від 19 жовтня 2016 року визначено такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_6 - систематичні побачення з дитиною щосереди з 17 год. до 19 год., для виховання у вихідні дні - неділя з 13 год. до 17 год., день народження - впродовж дня спільно з матір'ю.

ОСОБА_1 з 29 вересня 2016 року займається підприємницькою діяльністю, за місцем проживання характеризується позитивно, не числиться на обліку в нарколога і психіатра, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довідкою з місця проживання, довідками, виданими Рогатинською ЦРЛ, актом обстеження матеріально-побутових умов.

Згідно висновку проведеного психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_6, у дитини спостерігається тривожність у сімейній сфері, дитина не є достатньо самостійною, не може самостійно приймати рішення відповідно до свого віку, є залежним від інших, в тому числі від батьків. Присутні ознаки безвихідного становища, безпомічності.

ОСОБА_6 знаходиться на диспансерному обліку в Рогатинській ЦРЛ з діагнозом - бронхіальна астма, атопічна форма середньої важкості, персистуючий перебіг. Атопічний дерматит. Полівалентна алергія з 08.08.2014 року. Дитина хворіє з 3 місячного віку. ОСОБА_6 неодноразово лікувався, продовжує хворіти бронхіальною астмою та атопічним дерматитом, отримує базосну терапію в алерголога, постійно приймає амбулаторно небулайзерну терапію, інгаляторну терапію, десенсибілізуючі препарати, що підтверджується довідками медичних установ, випискою з абмулаторної картки ОСОБА_6, виписками із карт стаціонарного хворого ОСОБА_6

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з матір'ю визначено на підставі рішення Рогатинського районного суду від 12 листопада 2015 року, яке набуло законної сили.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. (ст. 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (ст. 158 СК України). У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема кожен із батьків зобов'язаний брати участь у вихованні дитини.

У судовому засіданні не встановлено умисного невиконання ОСОБА_3 рішення комісії захисту прав дитини щодо участі батька у вихованні малолітнього сина. Однак визначений комісією 19 жовтня 2016 року спосіб участі батька у вихованні сина не відповідає інтересам дитини, може обмежити його участь у вихованні сина. Участь батька має вагоме значення у розвитку особистості дитини. Встановлення спілкування з батьком лише двічі на тиждень є недостатнім для повноцінного спілкування, формування у свідомості дитини присутності батька у його сім'ї. Дана обставина підтверджується належними та допустимими доказами по справі - поясненнями психолога Рогатинської ЦРЛ, висновком проведення психологічного обстеження дитини, відповідно до яких дитина бачить у складі сім'ї тільки матір, потребує спілкування, уваги, підтримки.

За місцем проживання ОСОБА_1, його матері ОСОБА_1 створені належні матеріально-побутові умови для перебування дитини. Крім того, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживнаням, що підтверджується характеристикою, виданою виконавчим комітетом Рогатинської міської ради. Батько відповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків, що встановлено у судовому засіданні, зокрема показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_15 Однак, зважаючи на вік, стан здоров'я малолітнього ОСОБА_6, його прихильність до матері, турботу та піклування матері про сина, суд приходить до висновку про обовязкове поверненням дитини до постійного місця проживання дитини за адресою с.Пуків, вул.Шевченка, буд.№11 без права, на даний період часу, залишатися з батьком у нічний час, чи проживати з батьком протягом двох тижнів зимою та трьох тижнів влітку.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позови ОСОБА_1, ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення. Слід визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: - кожної середи та п'ятниці з 16 год. 30 хв. до 19 год.30 хв.; першої та третьої суботи, другої, четвертої, п'ятої неділі з 14 год. до 19 год. без присутності матері за умови задовільного стану здоровя дитини; спільного святкування батька з дитиною дня народження дитини з 14 год. до 20 год. з правом відвідування дитиною місця проживання батька та обовязковим поверненням до постійного місця проживання дитини за адресою с.Пуків, вул.Шевченка, буд.№11, Рогатинського району Івано-Франківської області; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших видів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька та сина.

Крім того, слід зобов'язати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 інформацію щодо стану здоров'я сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у разі настання будь-яких змін, що перешкоджають зустрічі сина з батьком та зобов'язати кожного із батьків надавати один одному інформацію щодо фактичного місця перебування сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у разі настання будь-яких обставин, що зумовили необхідність його виїзду за межі місця проживання. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- кожної середи та п'ятниці з 16 год. 30 хв. до 19 год.30 хв.; першої та третьої суботи, другої, четвертої, п'ятої неділі з 14 год. до 19 год. без присутності матері за умови задовільного стану здоровя дитини; спільного святкування батька з дитиною дня народження дитини з 14 год. до 20 год. з правом відвідування дитиною місця проживання батька та обовязковим поверненням до постійного місця проживання дитини за адресою с.Пуків, вул.Шевченка, буд.№11, Рогатинського району Івано-Франківської області; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших видів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування батька та сина.

Зобов'язати ОСОБА_3 надавати ОСОБА_1 інформацію щодо стану здоров'я сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у разі настання будь-яких змін, що перешкоджають зустрічі сина з батьком. Зобов'язати кожного із батьків надавати один одному інформацію щодо фактичного місця перебування сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у разі настання будь-яких обставин, що зумовили необхідність його виїзду за межі місця проживання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду ОСОБА_13 Франківської області через Рогатинський районний суд ОСОБА_13 Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Лошак О.О.