Cправа № 127/5268/17
Провадження № 2/127/2679/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

03 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Тронт М.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/5268/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивований тим, що 16 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1205.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку із вищевикладеним позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач працює менеджером в медичному центрі "Салютем", інших осіб на утриманні не має, а тому просила стягувати аліменти з останнього у частці від його заробітку (доходу).

Відповідач у судові засідання призначені на 12.04.2017р. та 03.05.2017р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, конверти з повісткою про виклик в судове засідання повернулися на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 17-18, 22-23), що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

16 липня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Низькошапка) ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №1205 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №089020 виданого 16 липня 2010 року. (а.с. 3)

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4)

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки №1650, виданої ТОВ "ЖЕО" від 13.03.2017р., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 5)

Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.

Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною людиною, має постійну роботу, а тому розмір аліментів слід визначити у частці від його заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття,

Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, оскільки при зверненні до суду з позовною заявою позивачем понесено витрати в сумі 350 грн. на правову допомогу адвоката, що підтверджується квитанцією №59 від 13.03.2017р., виданою адвокатом ОСОБА_5, зазначені витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: м. Вінниця, узвіз Вишневий, буд. 7, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: м. Вінниця, узвіз Вишневий, буд. 7, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: м. Вінниця, узвіз Вишневий, буд. 7, на користь ОСОБА_3 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп. витрат пов'язаних з наданням правової допомоги.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: