Справа № 523/1527/17
Провадження №4-с/523/67/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, скаргу приватного підприємства «Янтар» на бездіяльність державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ

ПП «Янтар» звернулось до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльністьдержавного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1Д.(далі за текстом державний виконавець Гринь А.Д.) у вигляді невжиття усіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів з метою примусового виконання рішення суду, зобовязавши державного виконавця отримати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стану рахунків боржника ОСОБА_2, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком; здійснити розшук майна боржника ОСОБА_2, шляхом перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, з ухваленням постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та передачі майна, на зберігання ПП «Янтар».

Свою скаргу ПП «Янтар»обґрунтовує тим, що у державним виконавцем Гринь А.Д. 21.10.2016р. було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП «Янтар»1378,00гривень. Відкривши провадження у справі ,державний виконавець в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не здійснює заходів примусового виконання, не перевіряє реальний майновий стан боржника. На думку заявника така бездіяльність державного виконавця є неправомірною та порушує їх охоронювані законом права та інтереси. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання представник ПП «Янтар» не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Державний виконавець відділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися без поважних на те причин. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням та роздруківкою про вручення поштової кореспонденції. Будь-яких доводів та/або доказів, які б спростовували обставини викладені у скарзі ПП «Янтар», суду не дали.

Суд,вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадженняч» №1404-УІІІ, примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст.18 Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходи примусового виконання рішень зазначені у стаття 10 Закону №1404-УІІІ, до яких, зокрема, віднесено звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтями 36, 48, 50, 56 Закону України №1404-УІІІ передбачені порядок та підстави проведення розшук боржника, його майна, звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації, звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи, арешт і вилучення майна (коштів) боржникадля забезпечення реального виконання рішення.

Згідно п. 2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом МЮУ від 05.08.2016 № 2432/5 єдиний державний реєстр виконавчих проваджень це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень»

Відповідно до п.п.1-4 розділу ІV Положення, державний або приватний виконавець після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу від 04.11.1950р., яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

Як встановлено судом та підтверджується представленою довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 21.04.2017р., постановою державного виконавця Гринь А.Д. від 21.10.2016р. було відкрито виконавче провадження № 52715858 по виконанню виконавчого листа №523/5410/16-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 21.10.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПП «Янтар» 1378,00грн. З розділу «Відомості про проведення виконавчих дій» убачається, що державний виконавець Гринь А.Д. 21.10.2016р., тобто під час відкриття виконавчого провадження, ухвалила постанову про арешт всього майна належного боржникові, що відповідає вимогам ст.ст.24, 56 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-УІІІ. Втім, починаючи з 21.10.2016р. до часу розгляду даної справи, державний виконавець не вчинила жодної виконавчої дії з метою реального виконання рішення суду та такі дії не вносилися до Єдиного реєстру виконавчого провадження.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що державний виконавець Гринь А.Д. неправомірно, без достатніх правових підстав допустила бездіяльність під час виконання виконавчого листа №523/5410/16-ц, що в свою чергу є безумовним порушенням прав стягувача ПП «Янтар» на своєчасне та повне виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, суд вважає, що предявлена скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383,387 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу приватного підприємства «Янтар» задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 у невжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з метою примусового виконання виконавчого листа №523/5410/16-ц.

Зобовязати державного виконавця державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 отримати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стану рахунків боржника ОСОБА_2, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком; здійснити розшук майна боржника ОСОБА_2, шляхом перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, з ухваленням постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника та передачі майна, на зберігання ПП «Янтар», у випадку його встановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії ухвали.

Суддя