Справа № 484/647/17
Провадження № 2/484/623/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикової О.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання дитини
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до відповідача з позовом про зміну розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив стягнути на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн.
Мотивуючи свої вимоги позивач вказав, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбу, який було розірвано 18.02.2013р. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2013р. з нього на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
На теперішній час змінились його сімейний, майновий стан та стан здоров`я. З 27.03.2014р. він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_6 . Також на його утриманні перебуває син дружини від першого шлюбу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 З 15.11.2016р. він є інвалідом війни ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності. Також він виконує разові роботи. Отже має нерегулярний мінливий дохід. Він не може утримувати дві сім`ї одночасно та проходити лікування. Власного житла він не має, тому змушений сплачувати кошти за квартиру, яку винаймає.
В судовому засіданні позивач та його представник збільшили позовні вимоги та просили стягнути з позивача аліменти на утримання його доньки в розмірі 558грн. При цьому в дебатах представник позивача висловився про те, він просить задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_9 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, але не більше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, вказуючи, що дохід позивача є регулярним, він отримує пенсію, допомогу по безробіттю, виконує разові роботи, отже підстави для стягнення аліментів з позивача у твердій грошовій сумі відсутні та він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, який йому було визначено рішенням суду у 2013р. Крім того, змінився також сімейний та майновий стан відповідача, так як вона з 21.08.2015р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народила доньку ОСОБА_11 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не працює.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.02.2013р. був розірваний. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_6 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2013р. з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.02.2013р. та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Позивач стверджував, що змінився його сімейний стан. Дійсно 21.03.2014р. між позивачем та ОСОБА_12 був зареєстрований шлюб та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_13 .

Однак, також змінився й сімейний стан відповідача, яка з 21.08.2015р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_5 народила доньку ОСОБА_14 .

Також судом встановлено, що погіршився стан здоров`я позивача, який 15.11.2016р. отримав ІІІ групу інвалідності з приводу захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, яка встановлена до 01.11.2017р., та є інвалідом війни (а.с. 18, 75).

Крім того, мотивуючи позовні вимоги позивач та його представник стверджував, що значно змінилось його майнове становище. Так, у зв`язку з інвалідністю він вимушений витрачати значні кошти на лікування, його донька від другого шлюбу часто хворіє, він утримує сина дружини від першого шлюбу, витрачає кошти на оплату комунальних послуг. Отже його витрати не дозволяють йому утримувати одразу дві сім`ї.

З довідки Первомайського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.04.2017р., наданої відповідачем, вбачається, що ОСОБА_1 у період з 12.02.2013р. по 11.04.2013р. працював на ПАТ «Завод «Фрегат», з 11.04.2013р. по 27.09.2016р. проходив військову службу в в/ч НОМЕР_1 , з 27.09.2016р. по теперішній час отримує пенсію.

Як пояснив позивач під час роботи на ПАТ «Завод «Фрегат» у 2013р. він отримував заробітну плату близько 4000грн.

На момент звернення до суду позивачу призначена пенсія по інвалідності, розмір якої на день звернення до суду з позовом складає 3745,01грн.. З листопада 2016 року ОСОБА_1 , перебуває на обліку у Первомайському МРЦЗ Державного центру зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, розмір якої за березень 2017р. складає 3694,25грн. Крім того, позивач також пояснив, що він виконує разові роботи та отримує незначні кошти. Вище викладене не свідчить про те, що майновий стан позивача з моменту призначення аліментів та до моменту звернення до суду з позовом погіршився.

При цьому, відповідач на момент розгляду справи не працює, перебуває на обліку в Первомайському міському УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини в розмірі 860грн. Її чоловік ОСОБА_10 працює в ТОВ «Управління виробничо-технологічної комплектації Первомайськ» та його заробітна плата складає 3520грн.

В позовній заяві позивач стверджував, що власного житла він не має, тому сплачує кошти за квартиру, яку він винаймає.

Однак, в судовому засіданні позивач пояснив, що у грудні 2016р. він безплатно отримав трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на момент розгляду справи перебуває у його власності. У вказаній квартирі проходить ремонт, тому він проживає разом із сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 у квартирі, яка належить його батьку ОСОБА_15 . Кошти за оренду квартири він не сплачує, але витрачає значні кошти на сплату комунальних послуг.

При цьому він підтвердив, що як інвалід війни він має 100% пільги на комунальні послуги, але оскільки норма споживання таких пільг є недостатньою, його витрати на комунальні послуги є значними, зокрема за електроенергію за січень 2017р. він сплатив близько 2000грн. На підтвердження вказаного позивач надав розрахункову книжку за електроенергію, яка була оглянута в судовому засіданні.

З вказаної розрахункової книжки вбачається, що вона видана на ім`я ОСОБА_15 та кошти за спожиту електроенергію сплачені через відділення зв`язку ОСОБА_15 (а.с. 78-79).

Довідку, яку надав позивач, відповідно до якої ОСОБА_15 зазначив, що допомогу по сплаті витрат за комунальні послуги своєму синові ОСОБА_1 він не надає, суд не приймає до уваги, оскільки така довідка не є належним доказом.

Інших доказів того, що його витрати по сплаті комунальних послуг є значними, позивач суду не надав.

Також позивач стверджував, що витрачає щомісяця близько 2000грн. на придбання ліків для підтримання свого стану здоров`я. При цьому він пояснив, що він як інвалід війни повинен безплатно забезпечуватись ліками, безплатним позачерговим щорічним санаторно-курортним лікуванням, однак талі ліки він отримує не постійно. Іноді він змушений купувати ліки за власний рахунок.

Відповідно до виписки із медичної карти позивача через бронхіальну астму йому необхідно постійно (2-3 рази на день) приймати сальбутамол та серетид, 2 рази на рік проходити курс проти рецидивного лікування (а.с.50).

В судове засідання позивач надав товарний чек №121 від 20.04.2017р. про придбання сальбутамола за ціною 74,34грн. та серетиду за ціною 921,95грн., пояснюючи, що вказані препарати йому потрібно отримувати безплатно або купувати щомісяця.

Однак, відповідно до ст.. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни надаються безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; безплатне позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.
Таким чином, товарний чек лише за квітень місяць 2017р. не може бути доказом того, що позивач щомісяця витрачає кошти на придбання ліків.
Позивач також зазначав, що його донька ОСОБА_16 хворіє, отже необхідні кошти на її лікування. Відповідно до довідки від 16.12.2016р. ОСОБА_16 з 19.08.2016р. відвідує ДНЗ ясла садок №4 «Дельфін». З 28.03.2017р. по 03.04.2017р. вона перебувала на лікуванні з приводу гострого респіраторного захворювання, гострого обструктивного бронхіту, хронічного тонзиліту. Доказів того, що ОСОБА_16 часто хворіє та її лікування потребує витрат, позивачем не надано.
Також позивач вказав, що на його утриманні перебуває син його дружини від першого шлюбу ОСОБА_17 .
В судовому засіданні позивач надав довідку відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції про неотримання аліментів ОСОБА_18 , з якої вбачається, що на її користь на утримання сина ОСОБА_19 рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з 28.05.2015р. стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів до повноліття дитини. Однак вказана довідка складена незрозуміло. Так в ній зазначено, що ОСОБА_18 кожного місяця не отримувала аліменти в різних сумах. Дані про наявність заборгованості по аліментах у довідці відсутні. При цьому, позивач в судовому засіданні пояснив, що його дружина отримує аліменти на утримання сина близько 800грн. щомісяця.
Крім того, під час судових засідань позивач постійно змінював своє пояснення стосовного роботи його дружини ОСОБА_18 . Так спочатку він стверджував, що його дружина не працює та на підтвердження надав копію довідки Управління соціального захисту населення Миколаївської області, що вона отримує одноразову допомогу при народження дитини доньки ОСОБА_20 в сумі 1075грн., яка була видана 03.11.2016р. Під час судового засідання 04.05.2017р. позивач вказав, що його дружина працює, але жодних доказів на підтвердження її доходів не надав.
Отже твердження ОСОБА_1 про те, що повне утримання своєї сім`ї, в тому числі й сина дружини від першого шлюбу, здійснюється лише ним, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.
Вище викладене свідчить про те, що на момент розгляду справи ОСОБА_1 щомісяця отримує регулярний дохід, який складається із пенсії та допомоги по безробіттю.
Твердження позивача про те, що пенсію по інвалідності він буде отримувати лише до 01.11.2017р., отже цей дохід не є регулярним, є його припущенням. Крім того, він не позбавлений права в майбутньому звернутись до суду з позовом про зменшення (зміну) розміру аліментів у випадку зміни його майнового становища.
В судовому засіданні представник позивача просив допитати в якості свідка ОСОБА_21 , вказавши, що цей свідок може підтвердити відносини між сторонами з приводу спілкування батька з донькою ОСОБА_22 . Однак, оскільки позов пред`явлений про зміну розміру аліментів, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, в задоволенні клопотання представника позивача було відмовлено.
Інших належних та допустимих доказів того, що позивач у зв`язку із зміною матеріального, сімейного стану, погіршення здоров`я не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2013р., ОСОБА_1 суду не надав.

У відповідності до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленого рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2013р., відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ:
.