22-ц/775/299/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Суддя-доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 травня 2017 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Лопатіної М.Ю., Мироненко І.П.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми коштів за повернутий товар неналежної якості,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою з урахуванням уточнень вказуючи, що наприкінці травня 2016 року вона купила у відповідачки ОСОБА_3 за 1100 грн. для особистих потреб домашню тварину - козу. Всі умови договору сторонами були виконані, продавець повідомила, що коза хвороб не має, дає 3 літру молока на день, передала товар та прийняла від покупця обумовлену суму грошей.

В перші чотири дні володіння, у кози вона виявила недоліки, а саме педікульоз, необроблені копита, в місці хвосту виявився наліп після окоту, також коза при випасі падала на передні ноги, не давала доїтися, кричала, підтягувала вим'я та не давала потрібної кількості молока.

Також зазначила, що про виявлені недоліки вона повідомила відповідачку, яка запропонувала повернути козу та пообіцяла повернути гроші. В зв'язку з чим на початку червня 2016 року вона повернула тварину відповідачки, яка її прийняла, проте гроші до теперішнього часу не повернула.

На підставі вищевикладеного просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь кошти в сумі 1100 грн. за товар неналежної якості, який було повернуто продавцю.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 28 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

З даним рішенням не погогдилася позивачка та оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що суд не повно з»ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач до суду не з»явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 668 ч. 1 ЦК України передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами 673 ч.1 ч.2 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Судом першої інстанції правильно встановлено, і це не заперечується сторонами, що наприкінці травня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено усний договір купівлі - продажу тварини (кози) відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 у власність козу, а остання сплатила продавцю ОСОБА_3 обумовлену суму в розмірі 1100 грн. В червні 2016 року ОСОБА_2 повернула козу ОСОБА_3, в непридатливому для використання стані, а остання кошти в сумі 1100 грн. не повернула.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно правового змісту ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач прийняла товар від позивача, оскільки підтвердила, факт розпорядження ним.

Крім цього укладаючи зазначений договір сторони не обумовили відповідальність та умови повернення товару у разі виявлення його недоліків, неналежної якості, тощо.

Позивач, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідач продала їй товар неналежної якості (хворобливий стан тварини, низька удойність), що і стало підставою для його повернення продавцю.

Проте, дана обставина стороною відповідача не визнається, а будь яких доказів з цього приводу суду не представлено, в зв'язку з чим ця обставина є недоведеною стороною позивача.

Пояснення свідка з приводу того, що коза не давала доїтися, скакала, її потрібно було утримувати, щоб надоїти, не ставала на ноги і взагалі була якась «неосудна», суд не бере до уваги, як доказ хворого стану тварини та відсутність належної удойності, оскільки факт наявності хвороб тварини у тому числі тенденції їх розвитку може бути доведений тільки певними засобами доказування (зафіксованими документально, а саме висновками експертиз, актами, довідками відповідних лікарів ветеринарів, показами спеціалістів, тощо), а факт наявності від кози якісного молока свідком не заперечується.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.,ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді