Справа № 524/1372/16-ц
Провадження № 4-с/524/104/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Гладкої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із скаргою на дії Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Свої вимоги ОСОБА_1А мотивував тим, що Автозаводським районним судом м.Кременчука було видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 27.12.2016 про витребування речей із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. Вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання в Автозаводський ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. 17.05.2017 ОСОБА_1 було отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з яким він не згоден, а висновки державного виконавця вважає такими, що суперечать вимогам закону.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд визнати таким, що відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист, виданий Автозаводським районним судом м.Кременчука 01.03.2017(справа №524/1372/16-ц); визнати незаконними дії державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_3 і скасувати рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження(відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17.05.2017; зобов'язати Автозаводський ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Автозаводським районним судом м.Кременчука 01.03.2017(справа №524/1372/16-ц).

В судове засідання заявник не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.

В письмових запереченнях проти скарги державний виконавець Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області вказав, що скарга ОСОБА_1 є невмотивованою, безпідставною та необґрунтованою. Вважає, що у виконавчому документі не зазначено, які саме виконавчі дії має провести державний виконавець та кому, в якому порядку потрібно передати предмети, належні ОСОБА_1 З твердженням заявника про те, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є незаконними не погоджується, оскілки ЗУ «Про виконавче провадження» прямо передбачені підстави повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Вказав, що у виконавчому документів не зазначені індивідуальні характеристики речей які необхідно вилучати, внаслідок чого речі не можливо ідентифікувати серед іншого майна, яке знаходиться в приміщенні ОСОБА_2. Вважає, що заявником було пропущено строки звернення із скаргою.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року Автозаводським районним судом м.Кременчука було постановлено рішення по справі №524/1372/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого володіння; витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 належні речі ОСОБА_1, а саме: - пральну машину автомат, - комплект меблів та крісло з кімнати ОСОБА_1, - машинку для підстригання, - срібний ланцюжок вартістю 1500 грн., - золоту обручку, - одяг костюм, брюки, взуття, - кондиціонер з кімнати ОСОБА_1, - соковижималку, - телевізор (плазма) з тумбочкою з кімнати ОСОБА_1, - магнітофон «Фішер», - тонометр, - коврове покриття на підлозі, - диван, - ящик для постільної білизни, - шафа-купе, - шифонер, - швейну машинку електричну, - холодильник, - свідоцтво ОСОБА_1 про закінчення водійських курсів, - документи на придбання «ЗАЗ-Ланос», - фотоальбом, - запасний ключ до автомобіля «ЗАЗ-Ланос».

01 березня 2017 року Автозаводським районним судом м.Кременчука був виданий виконавчий лист, який в подальшому предявлений ОСОБА_1 до Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області.

17 травня 2017 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, через те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, а також відсутня характеристика майна(марка, серійний номер, колір, розмір, тощо) яке необхідно вилучити, внаслідок чого його неможливо ідентифікувати.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, ч.1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Щодо тверджень державного виконавця про те, що ОСОБА_1 було пропущено строки звернення із скаргою, суд відзначає, що із дійсною скаргою заявник звернувся 13.07.2017, про що свідчать відбиток печатки на конверті.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В своїй скарзі заявник посилається на те, що лише 03.07.2017 він отримав відповідь від начальника Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області про відмову у задоволенні його скарги. Доказів, які б спростовували доводи заявника про дату отримання останнім відповіді держаним виконавцем надано не було. У зв'язку із викладеним, суд приходить до висновку, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався 03.07.2017, а тому строки звернення із скаргою не пропустив.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положенням ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»(далі Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею З Закону передбачено, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В ст.26 Закону вказано, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Згідно з п. 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Перелік заходів примусового виконання судового рішення передбачено ст. 10 Закону, пунктом 3 якої до таких заходів віднесено вилучення у боржника і передача стягувачу предметів. Виконання рішень такої категорії, в свою чергу, регламентовано ст. 60 Закону.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Статтею 388 ЦК України визначені підстави і порядок витребування майна із чужого незаконного володіння.

Вказаний спосіб захисту цивільних прав кореспондує із заходом примусового виконання, передбаченим п. 3 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: вилучення та передача предметів стягувачу.

Враховуючи те, що судом видано виконавчий лист, який відповідає резолютивній частині судового рішення, судове рішення в силу ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі або визнання відповідного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.369 ЦПК України.

У разі, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, то в порядку ст.221 ЦПК України суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, або в порядку ст.373 ЦПК України може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що повідомлення державного виконавця Автозаводського ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи положення ч.2 ст.387 ЦПК України суд вважає за можливе зобов'язати Автозаводський відділ ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27 грудня 2016 року по справі №524/1372/16-ц про витребування майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 належних ОСОБА_1 речей, а саме: - пральної машини автомат, - комплекту меблів та крісло з кімнати ОСОБА_1, - машинки для підстригання, - срібного ланцюжка вартістю 1500 грн., - золотої обручки, - одягу: костюм, брюки, взуття, - кондиціонера з кімнати ОСОБА_1, - соковижималки, - телевізора (плазми) з тумбочкою з кімнати ОСОБА_1, - магнітофону «Фішер», - тонометра, - килимового покриття на підлозі, - дивану, - ящика для постільної білизни, - шафи-купе, - шифонера, - швейної машинки електричної, - холодильника, - свідоцтва ОСОБА_1 про закінчення водійських курсів, - документів на придбання «ЗАЗ-Ланос», - фотоальбома, - запасного ключа до автомобіля «ЗАЗ-Ланос».

Щодо вимог заявника про визнання виконавчого документа таким, що відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», суд зазначає, що виконавчий лист було повернуто державним виконавцем на підставі п.7 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку із тим, що на думку державного виконавця виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а не на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», який передбачає повернення виконавчого документа через невідповідність вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Отже, відповідність виконавчого листа вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» не оспорювалось, в зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що вимога заявника про визнання виконавчого документа таким, що відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.208-210, 383 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Автозаводського відділу ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17 травня 2017 року, яким повернуто виконавчий лист 524/1327/16-ц виданий Автозаводським районним судом м.Кременчука по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого володіння.

Зобов'язати Автозаводський відділ ДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 27 грудня 2016 року по справі №524/1372/16-ц про витребування майна із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 належних ОСОБА_1 речей.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д.Андрієць