Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мельник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_3, на день смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0811 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 0,0715, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 1,7172 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем майна покійної заповітним розпорядженням, прийняла спадщину, але через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити спадкові права нотаріально. А тому, звернулася до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла баба позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст.1221 ЦК України є с. Мигалівці Барського району Вінницької області, про що свідчить довідка № 67 від 01.02.2017 року Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, всі права та обов'язки, що належали її на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0811 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,0715, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 1,7172 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок літера «А», загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 39,5 кв.м. з належними будівлями та спорудами: літня кухня літера «Б», сарай-прибудова літера «б», погріб літера «В», ворота №1, паркан №5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Земельні ділянки, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 належали ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Право власності спадкодавця на житловий будинок підтверджується копією Свідоцтва на право власності на житловий будинок № 111 від 20.03.1990 року.

Згідно рішення Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області від 03.12.2015 року АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, 19.03.2002 року зробила особисте розпорядження - заповіт, який було зареєстровано у реєстрі за № 26, відповідно до якого позивача було призначено спадкоємцем та визначено обсяг спадщини, яка має спадкуватись за вищевказаним заповітом, зокрема все майно, де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право.

На підставі вищевказаного заповіту, посвідченого секретарем виконкому Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, виданого на ім'я позивача, у ОСОБА_1 виникло право на спадкування за заповітом, відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України. На момент відкриття спадщини заповіт, відповідно до вимог ст. 1236 Цивільного кодексу України, чинний.

Спадщину за заповітом ОСОБА_1 прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мигалівецької сільської ради № 67 від 01.02.2017 року.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Окрім позивача спадкоємцем за законом є її батько ОСОБА_2, який відмовився від спадщини, про що подав до суду відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення та реєстрації своїх спадкових прав, однак з огляду на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки та житловий будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстрації майна.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, оскільки відповідно до ст. 1218 цього кодексу, до складу спадщини входять всі права та обов'язки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами неможливе.

Право власності на зазначені земельні ділянки за померлою виникло на підставі: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 належали ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Право власності спадкодавця на житловий будинок підтверджується копією Свідоцтва на право власності на житловий будинок № 111 від 20.03.1990року

За змістом роз'яснень абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, у позивача відсутні належні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджене належними доказами, доданими до матеріалів справи.

За викладених обставин, позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, хоча фактично прийняла її, а тому обґрунтовано звернулася до суду, задля визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 1235 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, а саме на:

1.на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_9, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

2.на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0811 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення особистого селянського господарства;

3.на земельну ділянку площею 0,0715, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

4.на земельну ділянку площею 1,7172 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Мигалівецької сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

5.на житловий будинок (літера «А»), загальною площею 61,8 кв. м, житловою площею 39,5 кв.м. з належними будівлями та спорудами: літня кухня літера «Б», сарай-прибудова літера «б», погріб літера «В», ворота №1, паркан №5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: