Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 335/1456/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Апаллонова Ю.В.
Номер провадження 22-ц/778/2264/17
У Х В А Л А

17 серпня 2017 року м. Запоріжжя м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Подліянова Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року залишена без руху.

Доведено до ОСОБА_1, що протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважності причин його пропуску.

Роз'яснено, що у разі невиконання вимог, зазначених у даній ухвалі у встановлений строк, наступають наслідки передбачені ст. 297 ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.

Надано ОСОБА_1 строк терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 320,00 грн., в межах строку, наданого судом.

Попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог, до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Вказана ухвала направлена на адресу проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, яка повернулася 31 травня 2017 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області з відміткою поштового відділення - «за закінченням терміну зберігання».

З підстав відсутності відомостей про отримання ОСОБА_1 копії ухвали судді від 24 квітня 2017 року, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року ОСОБА_1 продовжено строк терміном п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для:

1)звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважності причин його пропуску.

2)для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 320,00 грн., в межах строку, наданого судом.

Роз'яснено ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог, зазначених у даній ухвалі у встановлений строк, наступають наслідки передбачені ст. 297 ЦПК України.

Попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог, до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України

На адресу апеляційного суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення 19 червня 2017 року поштового відправлення ОСОБА_1 ухвали судді Апеляційного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року.

До теперішнього часу недоліки апеляційної скарги не усунуто, будь-які заяви або клопотання від ОСОБА_1 до Апеляційного суду Запорізької області не надходили.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ст.ст. 5,10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Аналогічна правова ситуація має місце і в цій справі.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

ОСОБА_1 при зверненні до суду із апеляційною скаргою не зазначило непереборні та суттєві обставин, які свідчили б про об'єктивну неможливість звернутись до суду з апеляційною скаргою вчасно у встановлені ст. 294 ЦПК України строки.

Згідно з ч. 3 ст.297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 297 ЦПК України про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року про відкриття провадження у цій справі необхідно відмовити на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Оскільки апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не підлягає відкриттю, то відсутні підстави для вирішення питання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 320 грн.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова