Справа № 344/5739/16-ц
Провадження № 2/344/401/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів м.Івано-Франківська, ОСОБА_2, ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА д.н.з. НОМЕР_1 від 18.09.2014 року недійсним, визнання дій ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів щодо реєстрації автомобіля на імя ОСОБА_2 недійсними та зобовязання скасувати таку реєстрацію, витребування майна з незаконного володіння, зобовязання повернути автотранспортний засіб, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів м.Івано-Франківська, ОСОБА_2, ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА д.н.з. НОМЕР_1 від 18.09.2014 року недійсним, визнання дій ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів щодо реєстрації автомобіля на імя ОСОБА_2 недійсними та зобовязання скасувати таку реєстрацію, витребування майна з незаконного володіння, зобовязання повернути автотранспортний засіб.

Позовні вимоги мотивував тим, що 16.09.2014 року ОСОБА_3 безпідставно, не надавши будь-якого документу, що засвідчує право розпорядження майном, а саме легковим автомобілем ЗАЗ, модель ВІДА д.н.з. НОМЕР_1, в органах ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська Тисменицького та Тлумацького районів незаконно зареєстрував вказаний автомобіль, який належав позивачу, на гр. ОСОБА_2 та надав їй 17.09.2014 року реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво на право власності на автомобіль ЗАЗ ВІДА номер шасі Y6DSF69Y0C0001408. З даного приводу в провадженні Соломянського РУ ГУ МВС України в м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0000403 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, в якому позивача визнано потерпілим. Оскільки, нікого із громадян позивач не уповноважував на виконання жодних дій повязаних з відчуженням майна, що належить йому на праві приватної власності, то вважає цей правочин недійсним, а автомобіль ЗАЗ ВІДА номер шасі Y6DSF69Y0C0001408 слід витебувати від недобросовісного набувача.

В судовому засіданні 06.10.2016 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, відплвідно до якої просив визнати договір купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА № кузова/шасі Y6DSF69Y0C0001408, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.09.2014 року недійсним, визнати дії ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів повязані з реєстрацією автомобіля на імя ОСОБА_2 неправомірними, зобовязати скасувати таку реєстрацію, витребувати майно з незаконного володіння, зобовязати повернути автотранспортний засіб (а.с.96-98).

Ухвалою суду від 15.11.2016 року замінено первісних відповідачів: центр надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів м.Івано-Франківська, ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів на належного відповідача - Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області (76492, м. Івано-Франківськ, вул.Юності 23) (а.с.136).

Представник позивача в судовому засідання 15.11.2016 року уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити з посиланням на мотиви викладені в уточнюючій позовній заяві.

В судові засідання, призначені на 26.01.2017 року та 25.04.2017 року позивач, представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 137, 163, 170).

Представник Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області в судовому засіданні 15.11.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки, реєстрація легкового автомобіля була проведена на підставі поданих ОСОБА_2 документів та у відповідності до чинних, на дату вчинення реєстраційної дії (08.09.2014 року), нормативних документів. Згідно реєстраційної справи від 17.09.2014 року №48480602 легковий автомобіль ЗАЗ ВІДА, який є предметом спірних правовідносин був зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку від 15.09.2014 року №762611 виданої ТзОВ ВІМАН-АВТО та інших документів визначених Порядком. Підстав у працівників Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговання м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів УДАІ УМВС в Івано-Франківській області ставити під сумнів підробленість свідоцтва про реєстрацію ТЗ та довідки-рахунку не було (а.с. 109-112).

В судове засідання призначене на 25.04.2017 року представник Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі з врахуванням поданих заперечень (а.с.173).

Представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, 26.08.2016 року, 15.11.2016 року, 26.01.2017 року та 25.04.2017 року подав до суду заяви про відкладення судових засідань з різних підстав, проти винесення заочного рішення заперечив (а.с.64-68, 143, 144, 158, 171, 172).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявивися повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.71-73, 126-128, 146, 162).

Беручи до уваги вимоги ст. 157 ЦПК України, враховуючи, що представником позивача були надані суду пояснення по суті позовних вимог, те, що справа перебуває в провадженні суду з 05.05.2016 року, тобто понад одинадцять місяців, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, представника відповідачки ОСОБА_2, без врахування неодноразових заяв про відкладення судових засідань, та відповідача ОСОБА_3

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та обєктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА № кузова/шасі Y6DSF69Y0C0001408, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с.7).

Вказаний автомобіль вибув з володіння позивача поза його волею, у звязку з чим ОСОБА_1 просить суд визнати договір купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА № кузова/шасі Y6DSF69Y0C0001408, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.09.2014 року, який мав місце між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та витребувати у ОСОБА_2, як недобросовісного набувача, спірний автомобіль.

В силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є правочином.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. В силу ч.ч. 2, 3 цієї статті особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторони) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 набула право власності на автомобіль на підставі довідки-рахунку від 15.09.2014 року №762611 виданої ТзОВ ВІМАН-АВТО та інших документів визначених Порядком.

Жодного договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який позивач просить визнати недійсним укладено не було, а отже, позовна вимога про визнання договору купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА № кузова/шасі Y6DSF69Y0C0001408, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.09.2014 року недійсним є безпідставною, а тому до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 було перереєстровано автомобіль марки ЗАЗ, моделі ВІДА, сріблястого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на гр. ОСОБА_2 на підставі генеральної довіреності, яка на час проведення такої реєстрації у встановленому законом порядку не була скасована чи відкликана.

За даних обставин відповідачка ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, оскільки, при реєстрації у Регіональному сервісному центрі МВС в Івано-Франківській області автомобіля на гр. ОСОБА_2, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_2 не знали та не могли знати, що такі дії порушують чи можуть порушувати права та інтереси інших осіб.

Реєстрація легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА № кузова/шасі Y6DSF69Y0C0001408, реєстраційний номер НОМЕР_2 була проведена на підставі поданих ОСОБА_2 документів та у відповідності до чинних, на дату вчинення реєстраційної дії (08.09.2014 року), нормативних документів. Згідно реєстраційної справи від 17.09.2014 року №48480602 легковий автомобіль ЗАЗ ВІДА, який є предметом спірних правовідносин був зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку від 15.09.2014 року №762611 виданої ТзОВ ВІМАН-АВТО та інших документів визначених Порядком. У відповідності до Порядку, після перевірки автомобіля за базами НАІС ДДАІ, щодо виявлених обмежень по здійсненню дій відносно вказаного автомобіля, отримання підтвердження про реєстрацію та відсутність обмежень на зняття з обліку вказаного транспортного засобу, як передбачено інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 року №379, після перевірки оригіналів всіх, передбачених законодавством, та наданих на здійснення операції документів, ознайомлення із виновком експерта та після оплати послуг, співробіниками Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів УДАІ УМВС в Івано-Франківській області, легковий автомобіль ЗАЗ ВІДА, зареєстрований за ОСОБА_2 та видані номерні знаки АО 2761 АС. Підстав у працівників Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговання м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів УДАІ УМВС в Івано-Франківській області ставити під сумнів підробленість свідоцтва про реєстрацію ТЗ та довідки-рахунку не було (а.с.113-124).

Таким чином підстав для визнання дій ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів повязані з реєстрацією автомобіля на імя ОСОБА_2 неправомірними немає.

Згідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як вбачається з правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 07.11.2012 у справі №6-107цс12, оскільки, добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобовязальний спосіб захисту. У зобовязальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі, якщо особа вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у звязку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом предявлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

ОСОБА_2 є добросовісним набувачем транспортного засобу, оскільки, в момент його реєстрації не сумнівалася та й не могла сумніватись в тому, що ОСОБА_3, який також не сумнівався в тому, що має право розпоряджатись спірним автомобілем на підставі генеральної довіреності, не має права на його перереєстрацію, оскільки, співробітниками Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів УДАІ УМВС в Івано-Франківській області було здійснено перевірку за базами НАІС ДДАІ, щодо виявлених обмежень по здійсненню дій відносно вказаного автомобіля.

В п. 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для зясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки, він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Відповідно до розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які надані у п. 22 Постанови Пленуму від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК.

У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Однак, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання скасувати реєстрацію т/з за ОСОБА_2В, витребування майна з незаконного володіння, зобовязання повернути транспортний засіб, є похідними від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу легкового автомобіля, яка до задоволення не підлягає, а тому, й похідні вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягаютьдо задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Верховного Суду України від 07.11.2012 у справі №6-107цс12, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», розясненнь Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які надані у п. 22 Постанови Пленуму від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 10, 11, 15, 202, 203, 215, 330, 388, 655 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу легкового автомобіля ЗАЗ, модель ВІДА д.н.з. НОМЕР_1 від 18.09.2014 року недійсним, визнання дій ВРЕР з обслуговування м.Івано-Франківська, Тисменицького та Тлумацького районів щодо реєстрації автомобіля на імя ОСОБА_2 недійсними та зобовязання скасувати таку реєстрацію, витребування майна з незаконного володіння, зобовязання повернути автотранспортний засіб - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.