27.04.2017 Справа № 366/13/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого - судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області до ОСОБА_1, третя особа - Державна судова адміністрація України про стягнення коштів,-

ВИРІШИВ:

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначив про те, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII 28.12.2014 р. п.10 розділу III Прикінцевих положень було встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників-10 розмірами мінімальної заробітної плати. Законом № 76-УIII було доповнено ч.6 ст. 149 Закону "Про судоустрій і статус суддів" абзацом другим такого змісту: "Загальна чисельність працівників апаратів судів не може перевищувати величину, визначену із розрахунку 3,7 посади працівників на одну посаду судді, виходячи із загальної кількості посад в цілому у місцевих та апеляційних судах". Листом Державної судової адміністрації України від 15.01.2015 року № 1-315/15 повідомлено: "що у разі скорочення чисельності працівників суду у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати та суддівської винагороди після проведення такого скорочення обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати. На виконання вищевикладеного, на підставі наказу начальника ТУ ДСА України в Київській області № 15/0 від 02.02.2015 (про проведення скорочення) територіальним управлінням проведено скорочення штатних одиниць працівників місцевих загальних судів Київської області (у межах необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів, та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати працівників суду та суддівської винагороди). Скорочення територіальним управлінням було проведено у всіх судах Київської області з урахуванням вище перелічених критеріїв, а саме: в 11 судах за наказом, 6 судах враховано загальну чисельність працівників апарату суду, яка була значно менша за величину 3,7, визначену у частині 6 статті 149 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", в інших судах за рахунок існуючих вакантних посад, що не заповнювалися. Водночас, в Законі № 76-УIII не було передбачено необхідність проведення скорочення працівників в кожному суді певного регіону України окремо для отримання підстави виплачувати суддівську винагороду в розмірі 10 мінімальних заробітних плат. В рішенні Ради суддів України № 6 від 05.02.2015 року також було зазначено, що у разі скорочення чисельності працівників суду (відповідно до положень Закону № 76-VIII), у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу, з урахування бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати та суддівської винагороди після проведення такого скорочення обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати. У зв"язку з вищевикладеним, на виконання вимог Закону № 76-VIII, ч.6 ст. 149 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи рішення Ради суддів України № 6 від 05.02.2015 р. та рекомендаційний лист головного розпорядника коштів - ДСАУ № 1-315/15 від 15.01.2015-територіальним управлінням було проведено скорочення у місцевих загальних судах області та на підставі наказу начальника територіального управління № 13 від 10.02.2015 р. виплачено суддям суддівську винагороду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Натомість, в подальшому, після проведення ДСАУ у ТУДСА України в Київській області фінансового аудиту та аудиту відповідності, ДСА України в Звіті про результати проведення аудиту від 25.03.2016 р. одним з висновків зазначено: "...Недотриманння вимог п.10 розділу III Прикінцевих положень Закону № 76-УIII та перевищено максимальний місячний розмір суддівської винагороди, внаслідок чого у лютому-березні 2015 року суддям понад встановлених обмежень виплачено суддівської винагороди у загальній сумі 919, 59 тис. грн. Тобто, законну виплату суддівської винагороди суддям у розмірі 10 мінімальних заробітних платі ДСА України визначила порушенням. В подальшому від Державної судової адміністрації України отримано рекомендації до звіту за результатами проведення планового аудиту відповідності та фінансового аудиту, в яких зазначено, що за результатами проведеного контрольного заходу в Територіальному управлінні ДСА України в Київській області та з урахуванням висновків, зокрема, необхідно забезпечити відшкодування безпідставно нарахованих та виплачених коштів на виплату суддівської винагороди виплаченої з порушенням вимог Прикінцевих положень Законом № 76-VIII судівської винагороди у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на загальну суму 919, 6 тис.грн. Крім того, Наказом голови ДСАУ № 84 від 28.04.2016 року до начальнкиа управління було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, однією з підстав винесення якого була виплата суддям винагороди у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на загальну суму 919,6 тис.грн. Оскільки вказаний наказ був абсолютно незаконний-начальником управління було оскаржено його в судовому порядку. На виконання листа голови ДСАУ № 6-6511/16 від 14.09.2016 р. 29.09.2016 р. територіальне управління було вимушено звернутися до 136 суддів з інформацією про необхідність добровільного повернення коштів, які, на думку голови ДСАУ (розпорядника коштів вищого рівня) були їм незаконно виплачені. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТУ ДСА України в Київській області кошти в сумі 3 654 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду з заявою про розгляд справи у його відсутность, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з 'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позовну заяву в яких просив суд провести розгляд справи у його відсутність та відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Державної судової адміністрації України в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Статею 1215 ЦК України перербачено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню, зокрема, безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже виходячи з наведеного, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" судам роз'яснено, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

З копії наказу ТУДСА України в Київській області від 10 лютого 2015 року № 13"Про виплату суддівської винагороди у 2015 році" (а.с.8) вбачається, що з лютого 2015 року максимальний місячний розмір суддівської винагороди суддям місцевих загальних судів Київської області обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати (виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не враховується у зазначеному максимальному розмірі).

З копії листа ДСА України № 6-6511/16 від 14.09.2016 року про зауваження до звіту за результатами проведення перевірки усунення порушень, виявлених під час проведення аудиту (а.с.13-14) вбачається, що Територіальне управління ДСА України в Київській області повинно усунути зазначені у звіті № 6-16/2 від 25.03.2016 року порушення, в іншому випадку начальника територіального управління буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків та систематичне невиконання розпорядчих документів ДСА України.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог Закону № 76-VIII, ч.6 ст. 149 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи рішення Ради суддів України № 6 від 05.02.2015 р. та рекомендаційний лист головного розпорядника коштів-ДСАУ № 1-315/15 від 15.01.2015-територіальним управлінням було проведено скорочення у місцевих загальних судах області та на підставі наказу начальника територіального управління № 13 від 10.02.2015 р. виплачено суддям суддівську винагороду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. В подальшому після отримання від Державної судової адміністрації України рекомендації до звіту за результатами проведення планового аудиту відповідності та фінансового аудиту, в яких зазначено, що за результатами проведеного контрольного заходу в Територіальному управлінні ДСА України в Київській області та з урахуванням висновків, зокрема, Територіальному управлінню ДСА України в Київській області необхідно забезпечити відшкодування безпідставно нарахованих та виплачених коштів на виплату суддівської винагороди, виплаченої з порушенням вимог Прикінцевих положень Законом № 76-VIII у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на загальну суму 919,6 тис. грн..

29 вересня 2016 року ТУ ДСА України в Київській області звернулось до суддів, в тому числі до ОСОБА_1 із інформацією про необхідність добровільного повернення коштів, які були незаконно виплачені.

Разом з тим, позивач виплатив відповідачу суддівську винагороду добровільно, не в результаті рахункової помилки та за відсутності недобросовісності з боку останнього, в зв'язку з чим позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.1212, 1215 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області до ОСОБА_1, третя особа - Державна судова адміністрація України про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Вишгородський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева