Номер провадження: 22-ц/785/762/17
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П. Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Вадовської Л.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат» про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» про визнання правочину недійсним посилаючись на те, що позивач є інвестором у будівництво квартири АДРЕСА_2 на підставі договору № 89/19 від 16 березня 2005 року «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» укладеному між позивачем та відповідачем ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат».

Позивачу стало відомо, що на вказану квартиру існує договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» укладений 15.11.2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2 Таким чином позивач просив суд визнати вказаний договір недійсним, оскільки він порушує його права.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2012 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, вжито заходи по забезпеченню позову, а саме до вирішення справи по суті, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2012 року заяву ОСОБА_4 про зупинення провадження задоволено, зупинено провадження по справі до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на заочне рішенняМалиновського районного суду м. Одеси від 20.10.2006 року по цивільні справі ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Жилбуд», ВАТ «Жилбуд», ВАТ «Одеський домобудівний комбінат» про визнання договору про співпрацю по інвестуванню будівництва дійсним та визнання права приватної власності на квартиру.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2013 року провадження у справі відновлено.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано недійсним договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» укладений 15 листопада 2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_2 з іншого на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 69,48 м.кв.

Вважаючи рішеня суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивач є інвестором у будівництво АДРЕСА_2 на підставі договору № 89/19 від 16 березня 2005 року «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» укладеному між позивачем та відповідачем ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат».

Також на вказану квартиру існує договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» укладений 15.11.2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 про визнання договору дійсним та визнання права власності на спірну квартиру, відмовлено у задоволенні позову.

Вказаним рішенням встановлено факт того, що відповідно до статуту ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДКБ» директор має право укладати правочин на суму, що не перевищує 50% статутного фонду, який становить 14000 грн. Договір укладений від імені ДП «Жилбуд» ОСОБА_5 з ОСОБА_7 15 листопада 2005 року з порушенням статуту. Засновником ВАТ «ОДКБ» договір не затверджувався, що вказує на його недійсність.

Вказаний факт також підтверджуються статутом ДП «Жилбуд», а також тим, що суду не надано жодних доказів які підтверджують право ДП «Жилбуд» на спірну квартиру.

Відповідно до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

Дослідивши спірні правовідносини та норми які регулюють спірні правовідносини, суд обгрунтовано дійшов висновку, про те, що директор ДП «Жилбуд» ОСОБА_5 не мав права укладати договір з ОСОБА_7, а тому позов підлягає задоволенню.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильне визначення судом суб'єктів спірних правовідносин, відсутність правових підстав у позивача на захист свого порушеного права, правомірність та дійсність договору про співпрацю з інвестування будівництва від 15 листопада 2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора ОСОБА_5, який мав право на укладення зазначеного договору, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки спростовані дослідженими обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

Л.М. Вадовська