Справа № 355/481/17
Провадження № 2/355/318/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користуванні власним майном і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод користуванні власним майном і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 лютого 2000 року за договором дарування він отримав у приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по вул. Червоноармійській № 1-А ( нині Соборна 1-В ) смт. Баришівка Київської області.

12 лютого 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, після якого, відповідачка була зареєстрована позивачем у його будинку. Оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, 05.12.2008 року Баришівським районним управлінням юстиції Київської області вищезазначений шлюб було розірвано, після якого, восени 2015 року ОСОБА_2 виїхала від позивача, за невідомою йому адресою.

На підставі викладеного, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні ним власним нерухомим, яке розташоване в смт. Баришівка по вул. Соборній 1-В Київської області та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком за вищезазначеною адресою, оскільки він не може повноцінно розпорядитися своїм майном.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася хоча була належним чином повідомлена за допомогою оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Час Київщини» №17 (260) від 05.05.2017 року. Причини неявки суду не повідомила.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2000 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори був зареєстрований договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Баришівка вул.Червоноармійська, будинок № 1-А.

Відповідно до даного договору ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняв в дар вказаний житловий будинок. Даний договір зареєстровано в реєстрі за № 2-201 (а.с.4).

12 лютого 2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб після реєстрації якого, 16.08.2000 року ОСОБА_5 змінив своє прізвище на прізвище дружини ОСОБА_2 ( а.с.6).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №104.3 від 04.10.2012 року присвоєно житловому будинку, який розташований в смт. Баришівка по вул. Червоноармійській і має порядковий №1-а та належить ОСОБА_1, порядковий №1-В. Розпорядженням Баришівської селищної ради №08-01-09 від 03.02.2016 року вулицю Червоноармійську було перейменовано на вул. Соборну.

05 грудня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний запис за № 152.

Як вбачається із пояснень представника позивача, після розірвання шлюбу, відповідачка ОСОБА_2 до осені 2015 року проживала з ним в одному будинку, а потім, забравши особисті речі, переїхала на проживання в інше приміщення і з того часу в будинку не зявлялася.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 27 травня 2015 року розглянув справу № 6-92 цс 15, при розгляді якої зробив правовий висновок, відповідно до якого передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

В судовому засіданні був досліджений Акт обстеження житлово-побутових умов від 11.12.2015 року та 28.11.2016 року складений депутатом Баришівської селищної ради ОСОБА_6 відповідно до якого, під час обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 встановлено, що його дружина ОСОБА_2 за місцем реєстрації відсутня, та зі слів сусідів присутніх при обстеженні, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8, остання за місцем реєстрації не проживає з листопада 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме будинком № 1-В з господарськими будівлями по вул. Соборна смт. Баришівка Київської області, задовольнити.

Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою ), свідоцтва про смерть.

За таких обставин суд також вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 щодо усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2

У відповідності із ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням вимог Закону, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 15, 29, 317,319, 321, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власним майном і визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 будинком № 1-В з господарськими будівлями шляхом визнання відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме будинком № 1-В з господарськими будівлями по вул. Соборна смт. Баришівка Київської області.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з будинку № 1-В по вулиці Соборній смт. Баришівка Київської області.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок (судовий збір, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) ст. 4 ч. 2 п. 1.1 Закону України «Про судовий збір», за розгляд справи в суді.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_9