Справа № 462/5514/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2011/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Володимирівна, Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис за реєстровим номером №1227 вчинений 01 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда Іриною Вікторівною, таким що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що письмова вимога про погашення заборгованості надіслана на адресу боржника відповідно до вимог закону та відповідачем надано докази, що підтверджують безспірність заборгованості, у зв'язку з чим підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 236-240), тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1301/0708/98-026, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 46000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% з кінцевим терміном повернення до 09.07.2018 року (а.с. 58-65). До нього в подальшому вносились зміни і доповнення шляхом укладення сторонами додаткових угод (а.с. 66-75).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 05.02.2009 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 також було укладено іпотечний договір, предметом якого є належна позивачу на праві власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 48-50).

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 77-91).

Через неналежне виконаня ОСОБА_2 кредитних зобов'язань, 01.06.2013 року за заявою ПАТ «Дельта Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинений виконавчий напис за реєстровим № 1227 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 47, 54).

У виконавчому написі запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі суми заборгованості за період з 25.05.2012 року по 26.04.2013 року, яка становить 384 303,20 грн. і складається із заборгованості за кредитом - 42696,50 дол. США, еквівалент в гривні становить 341273,12 грн.; заборгованості за відсотками - 5383,47 дол. США, еквівалент в гривні становить 43030,08 грн. Витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 2500 грн.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту безспірності вимог банку нотаріусу, який вчиняв спірний виконавчий напис, було надано: заяву ПАТ «Дельта Банк» про вчинення виконавчого напису; нотаріально посвідчений іпотечний договір від 05.02.2009 року, укладений між позивачем та ВАТ «Сведбанк»; кредитний договір № 1301/0708/98-026 від 10.07.2008 року із заявою ОСОБА_2 на видачу готівки, за якою ним була отримана обумовлена кредитним договором сума коштів; договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, укладений між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», Акт приймання-передачі кредитних файлів № 21; розрахунок заборгованості; копію повідомлення позичальнику про порушення основного зобов'язання від 05.03.2013 року і реєстр поштового відправлення; копію паспорта і податкового номера ОСОБА_2 (а.с. 48-102).

Відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.3. Договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року передбачено, що права вимоги переходять від Продавця до Покупця, та обов'язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги.

З Акту приймання-передачі кредитних файлів № 21 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, наданого відповідачем нотаріусу, не вбачається, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги стосовно укладених ПАТ «Сведбанк» з позивачем ОСОБА_2 кредитного та іпотечного договорів, оскільки опис переданих відповідачу кредитних файлів сформований в акті у вигляді таблиці з даними про прізвище, ім'я та по батькові боржників та номерами їх кредитних договорів, проте такий не містить даних щодо ОСОБА_7 і його кредитного договору №1301/0708/98-026 (а.с. 92-96).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що у нотаріуса не було правових підстав для висновків про належне документальне підтвердження переходу до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №1301/0708/98-026 від 10.07.2008 року і права звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 05.02.2009 року.

Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог законодавства про безспірність заборгованості - за відсутності документального підтвердження правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надана представником відповідача виписка з договору купівлі-продажу прав вимог від 25.05.2012 року (а.с. 162, 163) не спростовує вказаних висновків суду, оскільки така не була надана нотаріусу із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки і при вирішенні питання правомірності вчинення виконавчого напису братись до уваги не може.

В матеріалах справи міститься досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором від 10.07.2008 року, адресована ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, вказаною позивачем при укладенні кредитного та іпотечного договорів, а також реєстр рекомендованих відправлень від 05.03.2013 року (а.с.97-99).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи між сторонами кредитного договору 18.08.2009 року було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору № 1301/0108/998-026 від 10.07.2008 року, в якому ОСОБА_2 зазначено адресу проживання: АДРЕСА_3, проте досудова вимога на вказану адресу боржнику не направлялась.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинений з порушенням діючого законодавства.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: