Справа № 127/1-463/2011
Провадження 4-с/127/65/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.

при секретарі Рябошапка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: старший державний виконавець Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою та просив суд: визнати неправомірними дії державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття виконання; зобовязати Мурованокуриловецький районний відділ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим Ленінським районним судом м. Вінниці у справі № 1-463/2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 28.02.2017 року було отримано повідомлення старшого державного виконавця Муованокуриловецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Своє рішення державний виконавець аргументувала тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 ч. 4 п. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме те, що обовязковою вимогою до виконавчого документу є наявність реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до виконавчого листа від 15.01.2013 року, виданого суддею Вінницького міського суду Вінницької області Вишарем І.Ю., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

Вирок суду у справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України набрав законної сили 18.12.2012 року. Крім цього зазначено, що ідентифікаційного номеру та паспорту в справі немає.

У виконавчому листі є відмітки, що на протязі 2013-2016 років три рази відкривалися виконавчі провадження, по яких було стягнуто частину боргу.

Таким чином, в матеріалах кримінальної справи відсутній ідентифікаційний номер так як боргові зобовязання ОСОБА_3 виникли не при розгляді цивільної справи, а при розгляді кримінального провадження, де при вирішенні питання по суті ідентифікаційного номеру не потрібно.

У звязку з вищенаведеним ОСОБА_1 звернувся до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні скарги.

Старший державний виконавець Мурованокуриловецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не зявилась, згідно заяви просила розглядати скаргу у її відсутність, в задоволенні скарги просила відмовити надавши суду заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положень статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», які кореспондуються із положеннями статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до виконавчого листа від 15.01.2013 року, виданого суддею Вінницького міського суду Вінницької області Вишарем І.Ю., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

ОСОБА_1 28.02.2017 року було отримано повідомлення старшого державного виконавця Муованокуриловецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Своє рішення державний виконавець аргументувала тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 ч. 4 п. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме те, що обовязковою вимогою до виконавчого документу є наявність реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Так, п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, а саме обовязковою вимогою до виконавчого документа є наявність реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Разом з тим відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

А тому, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у поверненні виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, про що й зазначив Верховний Суд України у своїй правовій позиції, що викладена у справі №6-45цс14.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

А тому, відмова державного виконавця у поверненні виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неприпустимою.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 383, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття виконання.

Зобовязати Мурованокуриловецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим Ленінським районним судом м. Вінниці у справі № 1-463/2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя