_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/335/17
Провадження № 2/520/6269/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, третя особа ОСОБА_5 біржа, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що 26.11.2016р. померла його родичка ОСОБА_6, яка залишила заповіт на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вказану квартиру померла придбала за договором купівлі-продажу на ОСОБА_5 Новій Біржі 24.12.1997р., однак нотаріус при прийнятті рішення про видачу свідоцтва про спадщину, в усному порядку відмовив позивачу у видачі свідоцтва, оскільки договір не був нотаріально посвідченим. Посилаючись на норми статей 224,225 ЦК УРСР та 220 ЦК України позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу вказаної квартири дійсним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у їх відсутність до суду не надходило, тому суд вважає їх неявку неповажною.

Представник третьої особи ОСОБА_5 Нової Біржі до суду не прибув.

Вислухавши пояснення осіб, якій беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу на ОСОБА_5 Новій Біржі 24.12.1997р. ОСОБА_6 придбала у відповідачів квартиру АДРЕСА_1. Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на ОСОБА_5 Новій Біржі, а також право власності ОСОБА_6 на квартиру зареєстровано в БТІ (а.с.11-12об.).

ОСОБА_6 померла 27.11.2016 року (а.с.13).

Аналізуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Згідно з ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року)).

Відповідно до ч. 1 ст.45, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Позивач просив визнати дійсним спірний договір з тих підстав, що сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам договору, продаж квартири вчинено за 7264 грн., які отримані продавцем до підписання договору, відбулася передача майна і ОСОБА_6 фактично вступила у володіння придбаною квартирою, а тому набула право власності на неї.

Крім того, за змістом ст.ст.128, 153 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Реєстрація в бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, не суперечила законодавству, чинному на час укладення спірного договору.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджену наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 року №399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п.5 ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Оскільки покупець ОСОБА_6 повністю виконала умови договору купівлі-продажу будинку, сплатила за придбану квартиру 7264 грн., договір у відповідності з вимогами цивільного Кодексу (в редакції 1963 року) зареєстрований в БТІ, даних, про те, що у передбаченому законом порядку договір купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним стороною позивачу суду не надано, а отже померла ОСОБА_7 на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК України (в редакції 1963 року) і ст.49 Закону України «Про власність» правомірно володіла нею.

Оскільки сторонами дотримані всі передбачені законом умови укладення договору, тому відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року договір є таким, що відбувся з моменту його укладення.

З огляду на зазначені обставини підстав для визнання в судовому порядку дійсним неоспореного договору купівлі-продажу квартири немає.

Доводи позивача про порушення його суб'єктивних прав є неспроможними -позивач не є стороною спірного договору, а тому цей договір не породжує для нього жодних прав і обов'язків, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,215-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бескровний Я. В.