Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Гончаровій К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_3, третя особа Приазовська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що 12 квітня 2009 року померла його тітка ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, загальною площею 3,45 га. Дана земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 021935, виданого Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області 08.10.2002 року. На даний час оригінал вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю втрачений. 01 червня 2004 року ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, яке було посвідчено секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області. Відповідно до змісту заповіту ОСОБА_4 все своє майно заповідала ОСОБА_1 На даний час заповіт не змінено та не скасовано.

Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті ОСОБА_4 немає. Після її смерті ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою оформити спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 11 березня 2016 року ОСОБА_1 була отримана відмова в оформленні спадщини мотивуючи тим, що не подані документи необхідні для вчинення нотаріальної дії та рекомендовано звернутись до суду за захистом свого права. Тому, позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.04.2009 року, на земельну ділянку площею 3,45 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 і його представник за договором про надання правової допомоги від 18 квітня 2016 р. ОСОБА_5, не зявилися, але до суду надійшла заява з проханням дану справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримують і просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без їх участі на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилась, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖА № 323784, виданого 03 квітня 1976 р., 25 листопада 1975 народилася ОСОБА_3 (а.с. 13).

Земельна ділянка площею 3,45 га дійсно належала спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021935, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1935, виданого 08.10.2002 р. на підставі розпорядження голови Василівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 06 червня 2002 року № 314. Земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 22-23).

Відповідно до копії заповіту від 01 червня 2004 року, посвідченого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_4, яка народилася 18 липня 1923 року в селі Орлянське Василівського району Запорізької області, жителька с. Першотравневе, вул. Жовтнева, 78, Василівського району Запорізької області, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам»яті, діючи добровільно, на випадок її смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1, яка народився 22 липня 1950 року (а.с. 8).

ОСОБА_4 померла 12 квітня 2009 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 131407, виданого 14 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 7).

Згідно копії довідки, виданої Приазовською селищною радою Запорізької області від 31.08.2009 р., тітка ОСОБА_1 ОСОБА_4 мешкала та була зареєстрована з 2005 року по день смерті 12.04.2009 р. у селищі Приазовське, вул. Калініна, 155 Запорізької області. Разом з нею мешкав і був зареєстрований її племінник ОСОБА_1, який мешкає у цьому будинку і сьогодні (а.с. 46).

Відповідно до довідки № 688 від 25.04.2016 р. (а.с. 10) за адресою: смт. Приазовське Приазовського р-ну Запорізької обл., вул. Центральна (Калініна) буд. 155 разом з померлою ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала з 2005 р. донька позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 23.03.2012 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і взяла його прізвище «Генчева», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12).

З матеріалів фотокопій спадкової справи № 373 після смерті 12.04.2009 р. ОСОБА_4, яка надана нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори вбачається, що позивач ОСОБА_1 11.09.2009 р. після смерті ОСОБА_4 подав до приватного нотаріуса Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини за заповітом, до складу якої входять: земельні паї, розташовані на території ОСОБА_2 ради Василівського району Запорізької області, та грошові внески з належними відсотками та усіма видами нарахувань та компенсацій на особових рахунках (а.с. 41).

Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. Особи, які б мали право на обов'язкову частку - відсутні.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Постановою державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори у Запорізькій області від 11 березня 2016 року було відмовлено позивачу в оформлені спадщини на земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, за заповітом, посвідченим ОСОБА_2 сільською радою Василівського району Запорізької області 01 червня 2004 року за реєстровим № 192, складеним на його користь гр. ОСОБА_4, яка померла 12 квітня 2009 року, на день смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та видачі на його ім»я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв»язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) і державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 9).

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 2016 рік площею 3,4500 га складає 120 811,21 грн., що підтверджується повідомленням управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області від 29.12.2016 року вих. № 29-23-28-0.0-3932/2-16 (а.с. 14).

Згідно ст. 1218 ЦК Україна до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч .2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту України № 7/5 від 07 лютого 2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно відповідно до вимог законодавства, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті тітки ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності у порядку спадкування вказаної земельної ділянки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 16, 392, 1216-1218, 1268-1270, 1278, 1297, 1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», наказом Мінюсту України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, ст. 81 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.04.2009 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9