РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 травня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14 липня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у подружжя народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 листопада 2002 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2008 року ОСОБА_2 зобов'язано сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2008р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції від 13.03.2017 р. №244 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів в період з 01.04.2014 р. по 01.02.2017 р. складає 77390,24 грн. Крім того, позивач вказує, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2016 р. ОСОБА_2 був засуджений за ст.164 ч.1 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_1

У зв'язку з несплатою в добровільному порядку заборгованості по аліментам, позивач просила стягнути з відповідача на її користь зазначену заборгованість у сумі 77390,24 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи їх шлюб розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано 18.11.2002 р., про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с.5, 7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане виконкомом Добропільської сільської ради, 06.02.2004 р. батьком дитини зазначений відповідач по справі ОСОБА_2, який не оспорював свого батьківства (а.с.6).

Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2008 року ОСОБА_2 повинен щомісячно сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.09.2008р. й до повноліття дитини (а.с.30).

На примусове виконання судового рішення видано виконавчий лист №2-2918 від 21.10.2008 р.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Частиною третьою цієї статті передбачено, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом (ч. 4 ст. 195 СК України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відділу Державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 13.03.2017р. № 244, ОСОБА_2 з 28.08.2011 року аліментів не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 лютого 2017 року, з врахуванням загальної сплаченої суми 1100,00 грн., становить 77390,24 грн. Вказаний розмір заборгованості, обчислений державним виконавцем, відповідачем не оскаржений та не спростований.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII і відповідно до ч. 9 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (редакція Закону України чинна на момент виникнення спірних правовідносин), а також ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Оскільки, аліменти на користь позивачки вже стягнуті за рішенням суду, спір щодо його розміру відсутній, то повторному стягненню вони не підлягають. З урахуванням того, що відповідачем не оспорюється сума заборгованості по аліментам, така заборгованість підлягає стягненню з нього у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустима, в зв'язку з чим, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 194, 195 СК України, ст.ст.10, 15, 60, 61, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів - відмовити повністю.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Вступну та резолютивна частини рішення суду проголошено в судовому засіданні 03 травня 2017 року.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

03.05.2017