Справа № 289/613/17
Номер провадження 2/289/504/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької об»єднаної територіальної громади, про визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері діда та баби, залишилось спадкове майно яке складається з:

цілої частки права на земельну частку (пай) вартістю 5 881 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046742, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 164, яке належало її рідній бабусі ОСОБА_2, яка померла 13 грудня 1998 року у віці 83 роки в селі Вишевичі, в якому вона помилково зазначена як «Крижанівська Ярина Антонівна» замість «Крижанівська Ірина Антонівна»;

цілої частки права на земельну частку (пай) вартістю 5 881 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046744, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 166, яке належало її ріднному дідусю ОСОБА_3, який помер 10 березня 2002 року у віці 83 роки в селі Вишевичі;

цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: 12214, Житомирська область, Радомишльський район, село Вишевичі, вулиця Калініна, № 44 (сорок чотири), які належали її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі;

цілої земельної ділянки площею 0,2183 га кадастровий номер :04:000:0527, вартістю 10 000 грн., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133619, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 68, яка належала її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська»;

цілої земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :04:000:0559, вартістю 10 000 грн. цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133651, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 66, яка належала її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська», інших спадкоємців які мають право та претендують на вищевказане майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник Вишевицької об»єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 1998 року у віці 83 роки померла рідна баба позивачки і спадкодавиця ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 грудня 1998 року було зроблено відповідний запис за № «29», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 102641, яке видане «14» грудня 1998 року Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з:

- цілого права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046742, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 164, в якому вона помилково зазначена як «Крижанівська Ярина Антонівна» замість «Крижанівська Ірина Антонівна».

Вартість права на земельну частку (пай) розміром 3,66 га становить 5'881,00 грн.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. ОСОБА_2 заповітів не залишила, тому має місце спадкування за законом.

10 березня 2002 року у віці 88 років помер рідний дід позивачки і спадкодавець ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11 березня 2002 року було зроблено відповідний запис за № «10», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 185647, яке видане «11» березня 2002 року Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з:

- цілого права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046744, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 166.

Вартість права на земельну частку (пай) розміром 3,66 га становить 5'881,00 грн.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

ОСОБА_3 заповітів не залишив, тому має місце спадкування за законом.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2016 року у віці 72 роки померла рідна мати позивачки і спадкодавиця ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 16 листопада 2016 року було зроблено відповідний запис за № «63», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 297653, яке видане «16» листопада 2016 року Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з:

- цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за місцем її постійного проживання за адресою: 12214, Житомирська область, Радомишльський район, село Вишевичі, вулиця Калініна, № 44 (сорок чотири), які належать на підставі Рішення № 32 виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 29.07.2009 року. Вартість житлового будинку з будівлями визначена органом БТІ в розмірі 31 229,00 грн. Правовстановлюючий документ не видавався. Право власності в ДРРП не зареєстровано.

- цілої земельної ділянки площею 0,2183 га кадастровий номер :04:000:0527, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133619, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 68, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська». Загальна орієнтовна вартість зазначеної земельної ділянки площею 0,2183 га становить 10 000,00 грн. Правовстановлюючий документ втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстровано.

- цілої земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :04:000:0559, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133651, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 66, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська». Загальна орієнтовна вартість зазначеної земельної ділянки площею 0,1000 га становить 10 000,00 грн. Правовстановлюючий документ втрачений. Право власності в ДРРП не зареєстровано.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України (скорочено ЦК України), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина друга статті 1223 ЦК України встановлює, що: у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу.

Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

ОСОБА_4 заповітів не залишила, тому спадкування після її смерті має відбуватись за законом.

Позивачка є рідною онукою померлих спадкодавців ОСОБА_2 (Ярини) Антонівни та ОСОБА_3, та є рідною дочкою спадкодавиці ОСОБА_4, що підтверджується наступним:

свідоцтвом про народження «Кочура Марини Петрівни» серії І-ТП № 489593, виданим /повторно/ 11.03.1980 Вишевицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області, в якому її батьком уписаний «Кочура Петро Володимирович», а матірю уписана «Кочура Валентина Михайлівна»;

свідоцтвом про шлюб «Кочура Марини Петрівни» та «Грищенка Анатолія Олександровича» серії І-БК № 313539, виданим /повторно/ 01.03.2016 ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, в якому вона своє дівоче прізвище «Кочура» змінила на прізвище «Грищенко»;

свідоцтвом про народження матері позивачки «Крыжановской Валентины Михайловны» серії І-УР № 169508, виданим /запис відновлений/ 24.10.1959 Радомишльським ЗАГС Житомирської області, в якому її батьком уписаний «Крижановский Михаил Федорович», а матірю уписана «Крижановская Ирина Антоновна»;

свідоцтвом про шлюб «Криханівської Валентини Михайлівни» та «Кочура Петра Володимировича» серії І-ТП № 124893, виданим /повторно/ 10.09.2015 ВДРАЦС Радомишльського РУЮ у Житомирській області, в якому вона своє дівоче прізвище «Крижанівська» (або на рос. мові «Крыжановськая») змінила на прізвище «Кочура».

У померлих спадкодавців в живих відсутні інші спадкоємці за законом, окрім позивача, згідно ст.ст. 529, 535 ЦК УРСР та/або ст.ст. 1241, 1261-1266 ЦК України, які мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно.

У померлих спадкодавців ОСОБА_2 (Ярини) Антонівни та ОСОБА_3 на час смерті в живих була єдина спадкоємиця першої черги (згідне ст. 529 ЦК УРСР): - їх рідна дочка ОСОБА_4, яка спадщину після їх на права на земельні частки /паї/ частково оформила, свідоцтва про право на спадщину отримала, але на себе належним чином оформити не встига і померла, змінивши своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4.

У померлих спадкодавців відсутні інші спадкоємці за законом першої черги та другої черг» (ст.ст. 529-530 ЦКУРСР та 1241, 1261-1266 ЦК України).

Спадщину у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті спадкодавиці ОСОБА_2 (померлої 13.12.1998 року), спадкодавця ОСОБА_3 (померлого 10.03.2002 року та спадкодавиці - ОСОБА_4 (померлої 17.08.1998 року) за законом фактично прийняла позивачка ОСОБА_1, шляхом проведення за свій рахунок захоронення спадкодавців, робила по ним 9-ий та 40-ий обіди, доглядає за нерухомістю, обробляє земельні ділянки, користується врожаєм, також була зареєстрована за паспортом і фактично проживала за місцем реєстрації померлих спадкодавців з 15.11.1995 року безперервно по даний час;

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на земельну частку (пай).

При зверненні спадкоємиці до органу місцевого самоврядування, до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, до Держземагентства (Держгеокадастру) у Радомишльському районі, до Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області, до Реєстраційної служби Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області за одержанням дублікатів втрачених правовстановлюючих документів на імя померлих спадкодавців або за отриманням свідоцтва про право на власності на імя спадкодавців або свідоцтва про право на спадщину за законом (за заповітом) на імя позивача та Витягу про їх реєстрацію позивачу було відмовлено по причині, відсутності низки рішень судів про встановлення зазначених фактів: належності померлому громадянину правовстановлюючого документу на спадкове майно; про належність права на нерухомість, на земельні ділянки тощо спадкодавцям, про встановлення родинних звязків, родинних відносин тощо.

Неможливість позивачці отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернення позивачки до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вишевицької об»єднаної територіальної громади, про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається з:

цілої частки права на земельну частку (пай) вартістю 5 881 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046742, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 164, яке належало її рідній бабусі ОСОБА_2, яка померла 13 грудня 1998 року у віці 83 роки в селі Вишевичі, в якому вона помилково зазначена як «Крижанівська Ярина Антонівна» замість «Крижанівська Ірина Антонівна»;

цілої частки права на земельну частку (пай) вартістю 5 881 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства АТЗТ «Агрофірма Вишевичі» села Вишевичі Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області розміром 2,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0046744, виданого 26 березня 1997 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на підставі розпорядження № 100 голови Радомишльської РДА від 26 березня 1997 року, який зареєстровано 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 166, яке належало її ріднному дідусю ОСОБА_3, який помер 10 березня 2002 року у віці 83 роки в селі Вишевичі;

цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: 12214, Житомирська область, Радомишльський район, село Вишевичі, вулиця Калініна, № 44 (сорок чотири), які належали її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі;

цілої земельної ділянки площею 0,2183 га кадастровий номер :04:000:0527, вартістю 10 000 грн., цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133619, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 68, яка належала її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська»;

цілої земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :04:000:0559, вартістю 10 000 грн. цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 133651, виданому 13.04.2009 Радомишльською райдержадміністрацією Житомирської області та Відділом Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 66, яка належала її рідній матері ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 2016 року у віці 63 років в селі Вишевичі, в якому вона зазначена за своїм дівочим прізвищем «Кражанівська».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький