Справа № 755/1202/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» просило суд: «Замінити сторону у виконавчих провадженнях, відкритих відносно виконавчих листів №2-1608/2006 щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення на користь кредитора заборгованості за кредитим договором та судових витрат, а саме на стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+». (а.с. 157-158)

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» - Абрамова Т. І., в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність та задовольнити подану до суду заяву.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (ч.2 ст.378 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.378 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що 30 червня 2006 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про задоволення позову Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за кредитним договором..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором №24-2НІ/06-2004А від 24.06.2004 року у розмірі 314519,04 грн., витрат на інформаційно-технічні послуги у суму 30,00 грн. та судові витрати у сумі 1700 грн., всього на загальну суму 316249,04 грн. (а.с. 38)

19 липня 2006 року Дніпровським районним судом міста Києва було видано два виконавчі листи №6-1166/10, щодо кожного боржника окремо, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» суму боргу за кредитним договором №24-2НІ/06-2004А від 24.06.2004 року у розмірі 314519,04 грн., витрат на інформаційно-технічні послуги у суму 30,00 грн. та судові витрати у сумі 1700 грн., всього на загальну суму 316249,04 грн.

21 березня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, подану в межах розгляду цивільної справи №755/17746/15-ц за позовом АкіБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення боргу, - задоволено.

Замінено стягувача ПАТ "УкрСиббанк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у справі № 2-1608/2006 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. (а.с. 155)

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 30 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» укладено Договір факторингу №279/ВК-16, відповідно до якого клієнт відступає Фактору, а фактор приймає Права вимоги та в їх оплату зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених договором. (п.п. 2.1 п.2 Договору Факторингу). Право вимоги, які клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, без права нарахування відсотків, неустойки що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі Боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в ден підписання цього договору. (п.п. 2.2 п. 2 Договору Факторингу). (а.с. 159-161)

Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги від 30 листопада 2016 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»» передав (відступив) права вимоги за кредитами фактору ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» (за переліком, наведеним у Додатку 1.1. (реєстр боржників) до договору), а фактор цим приймає права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують що передача Прав вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання - передачі, як передбачено у пункті 4.1 Договору (а.с. 162)

Згідно Витягу з реєстру боржників до договору Факторингу № 279/ФК-16 від 30 листопада 2016 року, складеного 30 листопада 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Актив+», до ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» перейшло право вимоги за кредитним договором №24-2НІ/06-2004А, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2. (а.с. 166)

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Разом з тим, в межах розгляду поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження, представник заявника ТОВ «ФК «Актив+» - Абрамова Т. І., використовуючи своє процесуальне право, звернулась з заявою про розгляд справи у її відсутність, не надавши доказів у межах якого виконавчого провадження, заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача, оскільки одним з ключових моментів при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження є встановлення факту наявності відкритого виконавчого провадження, а зважаючи відсутність доказів перебування на виконанні виконавчих листів де боржниками виступають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про наявність підстав для здійснення заміни стягувача у процедурі виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 378 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я