Справа № 700/178/17
Провадження № 2/700/163/17
20 квітня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,
за участю секретаря Кравець І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Семенівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Хом»як ОСОБА_4, Семенівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.
Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим , що 20 квітня 2014 року помер їх батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,33 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧР №022362 від 10.10.2001 року.
Протягом шести місяців від дня смерті ОСОБА_5, позивачі подали заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому позивачі вимушені звернутись до суду та просять визнати за ними право власності по 1/3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧР №022362 від 10.10.2001 року що залишився після смерті ОСОБА_5.
Позивачі до суду не зявилися, звернулися до суду з заявами в яких просять справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують , окрім того, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач представник Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з телефонограмою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідач Хом»як ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.
Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
20 квітня 2014 року помер ОСОБА_5. Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЧР №240502 від 15.10.2014 року.
Після його смерті залишилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,33 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧР №022362 від 10.10.2001.
Позивачі є спадкоємцем першої черги за законом протягом шести місяців після смерті батька звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом, що підтверджується інформаційною довідкою Лисянської державної нотаріальної контори №375/01-16 від 16.03.2017 року. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам було відмовлено, оскільки на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧР №022362 від 10.10.2001 року відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1720/02-31 від 08.09.2016 року. Тому позивачі вимушені звернутись до суду та просять визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).
Статтею 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обовязки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Статтею 131 ЗК України передбачено право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування та інших цивільно-правових угод.
В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи".
Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.
Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що за позивачами слід визнати право власності на земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЧР №022362 від 10.10.2001 року, що залишилася після смерті ОСОБА_5, який помер 20.04.2014 року.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Семенівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: 1/3 частину земельної ділянки розміром 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЧР №022362, виданого 10.10.2001 року, виданий померлому - ОСОБА_5.
Визнати за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно: 1/3 частину земельної ділянки розміром 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЧР №022362, виданого 10.10.2001 року, виданий померлому - ОСОБА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Яценко