Справа № 301/789/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2017 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Іршавський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини та перетин кордону без дозволу батька , -

В С Т А Н О В И В :

06 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Іршавський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини та перетин кордону без дозволу батька.

Посилається на те, що 02 вересня 2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. За час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3.

3 часом у сторін стали виникати непорозуміння, які закінчувались сварками та агресією з боку відповідача. Це негативно впливало на їх стосунки, на морально-психологічний клімат у сім'ї. Чоловік усунувся від виконання обов'язків по матеріальному утриманні сім'ї, дитини, не проявляв ніякої уваги до неї та дочки, вони перестали цікавити його.

29 жовтня 2016 року рішенням Іршавського районного суду шлюб було розірвано, після чого відповідач взагалі перестав підтримувати які-небудь контакти з сім'єю, проживає окремо. Позивачка зверталась до нього з проханням надати матеріальну допомогу, однак він відповідав відмовою, мотивуючи це відсутністю коштів.

На теперішній час позивачка планує створити нову сім'ю. ОСОБА_1 має можливість виїжджати за кордон на оздоровлення, у туристичні тури, однак взяти з собою доньку ОСОБА_3 не має можливості, оскільки у неї відсутні закордонний паспорт та дозвіл колишнього чоловіка на виїзд з країни.

Влітку та восени минулого року вона просила відповідача надати дозвіл на виїзд доньки за кордон та виготовлення їй закордонного паспорту, на що отримала негативну відповідь, так як дитина його більше не турбує.

Відповідач зловживає своїми батьківськими правами, явно перешкоджає можливості своїй доньці реалізувати свої права у вільному вибору місця проживання та права вільно залишати територію України.

Просила суд постановити рішення, яким надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду з України та в'їзду в Україну малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття.

Надати дозвіл на отримання візи країни, в'їзд до яких здійснюється у візовому режимі доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття.

Надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові неодноразові виїзди за кордон у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до країн Європейського Союзу - Норвегії, Фінляндії, Естонії, Латвії, Литви, Угорщини, Болгарії, Польщі, Словакії, Словенії, Хорватії, Черногорії, Чехії , Німеччини, Франції, Австрії, Італії, Швеції, Великої Британії, республіки Білорусь, Росії, США, Туреччини, Єгипту, з дня набрання законної сили рішення суду до досягнення нею повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 15, 23), причини неявки суду не повідомив. В порядку ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Іршавський районний відділ ГУ Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином ( а. с. 16, 24), тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 02 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, який розірвали 29 жовтня 2016 року, що стверджується копією рішення Іршавського районного суду ( а. с. 8). За час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 7).

Відповідач відмовляє колишній дружині у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон та виготовленні проїзних документів.

Посилання позивачки на можливість виїзду за кордон на оздоровлення, туристичні тури разом з дочкою матеріалами справи не підтверджено.

За змістом положень ст. ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, зобов'язані забезпечити її належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення, за загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну гарантуються Конституцією України (ст. 33). Право на свободу пересування, що включає і право на виїзд за межі України, належить до особистих немайнових прав фізичної особи (ст. ст. 269, 270 ЦК України). Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою; фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав (ст. 269 ч. 3 ЦК України). Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно, в інтересах малолітніх, неповнолітніх фізичних осіб, які за віком не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють, зокрема, батьки (ст. 272 ч. 1 ЦК України). Із указаними нормами кореспондуються положення ст. 313 ЦК України, відповідно до яких фізична особа має право на свободу пересування (ч. 1), фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (ч. 3), фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ч. 4); аналогічні положення ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (Закон № 3857-XII). Тож право на свободу пересування не є абсолютним і здійснюється особою з дотриманням установлених для цього державою правил, зокрема, щодо перетинання державного кордону України.

Конкретний порядок оформлення документів для виїзду дитини за кордон, перетинання дитиною державного кордону України врегульований Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 № 57 (Правила), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 № 152 (Порядок). Ці нормативні акти в сукупності та з урахуванням запровадження з 01.01.2015 видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон також особам, які не досягли 16-річного віку (п. 3 Постанови КМ України від 07.05.2014 № 152, п.п. 13 Порядку), передбачають, що: кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон, такий паспорт оформляється особам, які не досягли 16-річного віку, на чотири роки на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі - на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа) (п.п. 2, 3, 20 пп. 2 Порядку); виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі предявлення рішення суду чи його нотаріально засвідченої копії про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4 пп. 1, пп. 2 абз. 9 Правил).

Ці норми законодавства узгоджуються з положеннями ст. 16 ч. 1, ст. 22 ч.ч. 1 3, 11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а також з урахуванням правил, встановлених ст. 8 ч. 1 ЦК України, узгоджуються у відповідній частині з положеннями ст. 4 ч.ч. 1, 2 Закону № 3857-XII.

Таким чином, той із батьків, який проживає окремо від дитини, вправі бути обізнаним щодо оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон, щодо часу, мети, місця призначення та тривалості виїзду дитини за кордон у супроводі іншого з батьків. Спір з приводу участі батьків у вихованні дитини, в т.ч., спір з приводу відсутності згоди одного з батьків дитини на тимчасовий її виїзд за кордон у супроводі іншого з батьків, вирішується судом (ст. 18 та інші норми СК України, ст. 4 ч. 2 абз. 2 Закону № 3857-XII).

Законодавством передбачена необхідність подання у пункті пропуску через державний кордон України належно оформленого доказу надання згоди тим з батьків, який не супроводжує дитину, на виїзд дитини за кордон у конкретну країну та в конкретний проміжок часу, а у випадку відсутності такої згоди подання відповідного рішення суду про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Водночас, законодавство не обумовлює оформлення дитині паспорта громадянина України для виїзду за кордон дозволом (згодою) того з батьків, який проживає окремо від неї, у випадку, якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі, а заяву для оформлення документів подає той з батьків, з яким проживає дитина, право дитини як громадянина України на отримання паспорта для виїзду за кордон як таке є безумовним і підлягає реалізації з дотриманням передбачених законодавством процедур. Законодавчих підстав для обмеження права дитини та матері, яка діє в інтересах дитини, на оформлення відповідних документів немає, таке право підлягає захисту судом, зокрема, і від безпідставних та необґрунтованих заборон щодо цього одним з батьків дитини (ст. ст. 274, 275 ЦК України). Реалізація дитиною права на отримання вищевказаного паспорта сама по собі не може розглядатися як порушення прав відповідного з батьків, оскільки щодо перетинання дитиною державного кордону України встановлена інша процедура, яка передбачає дотримання сімейних прав того з батьків, хто проживає окремо від дитини, а за наявності відповідних підстав вирішення спору судом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, ст. ст. 269, 270, 272, 274, 275 ЦК України ст. 16 ч. 1, ст. 22 ч. ч. 1 3, 11 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», п. 4 пп. 1, пп. 2 абз. 9 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМ України від 27.01.1995 № 57, п.п. 2, 3, 13, 20 пп. 2 Порядку Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМ України від 07.05.2014 № 152, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду з України та в'їзду в Україну малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 до досягнення нею повноліття.

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачами може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії до Іршавського районного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Золотар М.М.