АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5524/17 Головуючий 1 інст. - Шахова В.В.
Справа № 621/876/17-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27 грудня 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13 квітня 2017 року має заборгованість перед банком в розмірі 14643,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 178,97 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 10091,35 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3200,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 673,52 грн.

Зазначив, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14643,84 грн. за кредитним договором № б/н від 27 грудня 2013 року, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 178,97 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 10091,35 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3200,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 673,52 грн.; судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 грудня 2013 року у розмірі 11370,32 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1242,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити банку в задоволенні позову в повному обсязі, вирішити питання щодо судового збору.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі не звернув уваги на те, що зі змісту анкети не вбачається суми наданого їй кредиту, строк надання кредиту, відсотки за користування кредитом, строк дії кредитної карточки та її номер; що 24 січня 2014 року вона сплатила на кредитну картку 1000,00 грн. і більше не користувалася нею та кошти з неї ніколи не знімала; що банком пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж сплачено 28 квітня 2014 року, який вона не здійснювала, а позов пред'явлено 04 травня 2017 року; що банком не надано належних доказів оформлення та укладення між нею та банком кредитного договору.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612, ч. 1,2 ст. 220 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 27 грудня 2013 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до останнього дня жовтня 2017 року.

Зазначений договір від 27 грудня 2013 року № б/н складається з заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Взяті на себе зобов`язання по договору № б/н від 27 грудня 2013 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором № б/н від 27 грудня 2013 року належним чином не виконала.

Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Із розрахунку вбачається, що ОСОБА_1 станом на 13 квітня 2017 року має заборгованість у сумі 14643,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 178,97 грн., заборгованості за процентам за користування кредитом - 10091,35 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3200,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 673,52 грн.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зі змісту анкети не вбачається суми наданого їй кредиту, строк надання кредиту, відсотки за користування кредитом, строк дії кредитної карточки та її номер; що 24 січня 2014 року вона сплатила на кредитну картку 1000,00 грн. і більше не користувалася нею та кошти з неї ніколи не знімала; що банком пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж сплачено 28 квітня 2014 року, який вона не здійснювала, а позов пред'явлено 04 травня 2017 року; що банком не надано належних доказів оформлення та укладення між нею та банком кредитного договору є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 сплатила 24 січня 2014 року 1000,00 грн., 26 березня 2014 року - 50,00 грн., 28 квітня 2014 року - 48,00 грн. У зв'язку зі сплатою боргу позовна давність переривалась. Враховуючи, що строк погашення боргу 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості, банком позовна давність за період з 28 грудня 2013 року по 13 квітня 2017 року не пропущено.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії