У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 1 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2010 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»), звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11 січня 2007 року з ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовамиякого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2400 доларів США зі сплатою 16,99 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредиту 10 січня 2009 року. ОСОБА_4 своїх зобов'язань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 10 листопада 2010 року заборгованість за кредитним договором склала 2 261долари 36 центів США.

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «Надра», зменшивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 471 долар 50 центів США, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1 006 доларів 11 центів США, заборгованість за процентами - 409 доларів 20 центів США.

Справа судом розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 1 серпня 2016 року, позов ПАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 471 долар 50 центів США та 236 грн 40 коп. на відшкодування сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ КБ «Надра», суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 1048, 1050, 1054 ЦК України, дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим допустив заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Розмір кредитної заборгованості визначено згідно з вимогами закону та умов договору.

Посилання в касаційній скарзі на те, що позивач отримав кредит не 2 400 доларів США, а близько 11 800 грн, є безпідставними, оскільки згідно з умовами кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 2 400 доларів США. При цьому позивач на виконання вимог кредитного договору за період з 5 лютого 2007 року до 1 липня 2008 року та з 19 квітня 2012 року до 29 січня 2014 року здійснювавплатежі на погашення кредиту саме у валюті кредиту - доларах США.

Крім того, п. 2.5 кредитного договору передбачено, якщо на протязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий платіж та/чи інші платежі, передбачені цим договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору в наступному порядку: плата за управління кредитом; прострочені проценти за користування кредитом; проценти за користування кредитними коштами; пеня та штраф; витрати, пов'язані з моніторингом та супроводом кредиту; прострочена сума кредиту; сума кредиту.

Таким чином, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 1 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.Ф. Хопта