Справа № 640/7090/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ Страхової компанії «Грант» про стягнення страхового відшкодування, яку в ході судового розгляду справи уточнив та просив суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 10080 грн.59 коп., витрати з проведенням автотоварознавчої експертизи у розмірі 3853 грн., витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн. та судові витрати у розмірі 827 грн.70 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2015 р. внаслідок ДТП водій автомобіля «Дєу» р.н.НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 при зміні напрямку, не переконавшись що це буде безпечним скоїв зіткнення з автомобілем марки «БМВ» р.н. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3 та зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, тим самим порушив п.10.1 ПДР України.

Цивільна відповідальність водія автомобіля «Дєу» ОСОБА_2 застрахована у ТДВ страховій компанії «Альфа-Гарант», поліс АІ/602499 від 04.12.2014 р. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи становить 1000 грн.

18.11.2015 р. він подав до страхової компанії заяву-повідомлення про страхову подію.

18 січня 2016 року подав до страхової компанії заяву про страхове відшкодування та всі необхідні акти виконаних робіт для виплати належного страхового відшкодування у зв'язку з тим, що він відремонтував свій автомобіль «Volkswagen Passat» за власні кошти на СТО «Кузовсервіс» на загальну суму 33405 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 11.01.2016 р.

07.04.2016 відповідач сплатив йому 7145 грн. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку підрахованому СК «Альфа-Гарант» сума відновлювального ремонту становить 9773 грн.91 коп. Сума виплаченого страхового відшкодування не відповідає дійсному розміру відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat» та вимогам ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В ході розгляду справи за його клопотанням судом була призначена автотоварознавча експертиза, згідно висновку якої, вартість матеріального збитку заподіяному позивачу складає 17225,59 грн.

На думку позивача загальна сума, яка підлягає відшкодуванню становить 21761 грн.79 коп., а саме недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 10080 грн.59 коп.(17225,59 грн.-7145 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені витрати: на правову допомогу у сумі 7000 грн., за проведення експертизи у сумі 3853,50 грн., за сплату судового збору у сумі 827 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, посилався на те, що 18.11.2015 року від позивача було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 17.11.2015 року за участю транспортного засобу «Деу» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» та автомобіля «Фольксваген» р.н. НОМЕР_3, який належить позивачу.

Згідно Звіту №16378 від 25.01.2016 р. складеного незалежним оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ», вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген» прирівнюється до вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу і становить 9773 грн.91 коп. з урахуванням ПДВ та 8144 грн.

18.07.2016 р. страхова компанія від позивача отримала заяву про виплату йому страхового відшкодування у якій він просив здійснити перерахунок належного страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_5, проте 03.02.2016 р. позивач до страхової компанії надав нову заяву у якій просив перерахувати йому страхове відшкодування безпосередньо на його особистий рахунок, що є підставою для зменшення страхового відшкодування на розмір податку на додану вартість. 06.04.2016 р. позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 7144 грн.93 коп.

Враховуючи те, що позивач просив сплатити страхове відшкодування на його особистий рахунок, а також позивачем не було надано доказів понесених ним витрат зі сплати ПДВ до державного бюджету у зв'язку з ремонтом належного йому транспортного засобу ТДВ СК «Альфа-Гарант» було зменшено розмір страхового відшкодування на розмір податку на додану вартість. Також страхове відшкодування було зменшено на встановлений у полісі розмір франшизи у сумі 1000 грн. Позивач не навів жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення страховою компанією Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідач не погоджується з позивними вимогами позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн. Вказані витрати є істотно завищеними і документально не підтвердженими.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову позивачу, виходячи з наступного:

Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 р. ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.11.2015 р. о 15.35 год., а саме він , керуючи транспортним засобом марки «Дєу» р.н. НОМЕР_4 в м.Харкові по вул. Ак.Павлова біля будинку 51 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ» р.н. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3, який зіткнувся з автомобілем «VW Passat» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, тим самим порушив п.10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. (а.с.10)

Вищевказана постанова набрала законної сили і на теперішній час є чинною.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

При розгляді справи встановлено, що цивільна правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Пунктом 22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі _Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» для здійснення огляду пошкодженого автомобіля, визначення розміру збитку і вартості відновлювального ремонту було замовлено проведення огляду пошкодженого автомобіля та здійснення відповідної експертизи у ТОВ «Експертум-АВЕ».

25 січня 2016 року представником ТОВ «Експертум-АВЕ» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та здійснено оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_3 що підтверджується звітом №16378/0116 від 25.01.2016 р. про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу та протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 04.12.2015, що є додатком до даного звіту. При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши протокол огляду транспортного засобу.

03.02.2016 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування, в якій надав власні реквізити для перерахування страхового відшкодування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно абз.2 п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Пунктом 196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України встановлено, що не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали, тощо), то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи матеріальних цінностей, яку мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника ПДВ, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється без урахування сум ПДВ, оскільки особа, яка не зареєстрована як платник ПДВ, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму ПДВ. Збиток у вигляді ПДВ виникає виключно при ремонті автомобіля у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає, і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом. Виплата ПДВ, у разі ремонту пошкодженого транспортного засобу в особи, що не є платником відповідного податку, фактично буде доходом страхувальника, тобто перевищуватиме реальні збитки.

Відповідно до положень ст.29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом міністерства Юстиції України та фонду Державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (надалі методика), фізичний знос КТЕ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

В п.7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки для інших вантажних КТЗ,причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років для фототехніки.

Незалежно від того на підставі якого документу була проведена виплата страхового відшкодування (на підставі Звіту чи на підставі рахунку), в силу положень ст.29 Закону,страхове відшкодування завжди виплачується з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, який відповідно до Звіту №16378 від 25.01.2016 р. становить 0,7.

06.04.2016 року відповідач, керуючись положеннями ст.12, ст.22, ст.32, ст.34 та ст.36 Закону, виходячи із Звіту №16378 від 25.01.2016 р., здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 7144 грн.93 коп. на власний рахунок позивача, зазначений позивачем у заяві про страхове відшкодування про що не заперечував у судовому засіданні представник позивача.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.4 ст.3 та ч.1 ст.12 вказаного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органами державної влади та органами місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

З огляду на викладене, належним доказом в підтвердження оціненого розміру реальної вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є саме Звіт суб'єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження в ДТП, складання якого є обов'язковим при визначенні збитків, що підлягають відшкодуванню.

Звіт №16378 від 25.01.2016 р. відповідає вимогам закону, оцінка проведена з дотриманням вимог, що встановлені вищевказаними нормативними актами. Тобто він є належним письмовим доказом по справі і виплата страхового відшкодування проведена у відповідності до норм чинного законодавства України.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоди особи - ОСОБА_2 на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Однак позивач до участі у справі ОСОБА_2 не залучив.

Таким чином суд приходить до висновку, що розмір шкоди, яку повинен відшкодувати страховик потерпілому, повинен визначатись на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зменшуватись на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди потерпілому винною особою сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача різницю страхової виплати у сумі 10080 грн.59 коп.

Відмовляючи позивачу в частині позову про страхове відшкодування, суд також відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн., понесених витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 3853 грн.50 коп. та судового збору у сумі 827 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,212-215ЦПК України, ст.1194 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд - В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя