Справа № 2/593/222/2017
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2017 р. суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В. М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року адвокат ОСОБА_2 діючи від імені ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та повернення сторін у первісний стан.

Вказана позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119Цивільного процесуального кодексу України, а тому її слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення її недоліків.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити місце проживання (перебування) позивача.

Такі вимоги Закону в позовній заяві вказаній позовній заяві не дотримані, оскільки місце проживання позивача вказано, як «нежитлове приміщення без адреси».

В позовній заяві позивачем заявлено позовні вимоги: визнати договір дарування квартири недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення сторін у первісний стан. Таким чином позивачем заявлено дві позовні вимоги: немайнового характеру про визнання договору дарування квартири недійсним та майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення сторін у первісний стан. Всупереч цьому та вимогам п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 119 Кодексу, до позовної заяви не додано документи, про сплату судового збору в повному обсязі, який відповідно до п.п. 1 та пп. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» виходячи з позовних вимог має сплачуватись у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - з позовних вимог майнового характеру. Та в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - з позовних вимог немайнового характеру. З 01.01.2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривень.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявлене позивачем в позовній заяві клопотання про відстрочку сплати судового збору до вирішення справи по суті, є необґрунтованим, оскільки з позовної заяви вбачається, що позивач отримує пенсію, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, таким чином посилання на те, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору не обґрунтований.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що подана позовна заява подана без додержання вимог встановлених ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та повернення сторін у первісний стан залишити без руху.

Надати позивачу строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України пять днів з дня отримання ухвали.

Інакше заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: