Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3094/17
Провадження № 2/376/1567/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі - Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Рада опіки та піклування Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що рідний брат по материнській лінії, ОСОБА_3 проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

Від спільного проживання мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20.01.2015 року.

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України.

У квітні 2016 року відповідач привезла сина ОСОБА_4 до позивача на декілька днів, але зникла у невідомому напрямку та залишила дитину, переклавши всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини на ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини, ОСОБА_3 помер.

Відповідач з дитиною не зустрічається, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. Малолітній ОСОБА_4 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Згідно рішення виконавчого комітету Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.07.2017 року №3 та висновку ради опіки та піклування Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.07.2017 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано ОСОБА_1 згоду бути опікуном малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає в її сім'ї з 20.04.2016 року.

З урахуванням наведеного, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити опіку над малолітнім та призначити її опікуном; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у підготовче засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, третя особа в підготовче засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги визнають.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання.

Матеріалами справи встановлено, що рідний брат позивача по материнській лінії, ОСОБА_3 проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

Від спільного проживання мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20.01.2015 року.

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.135 СК України (а.с.6).

У квітні 2016 року відповідач привезла сина ОСОБА_4 до позивача на декілька днів, але зникла у невідомому напрямку та залишила дитину, переклавши всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини на ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько дитини, ОСОБА_3 помер (а.с.7).

Відповідач з дитиною не зустрічається, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідує сина. Малолітній ОСОБА_4 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Згідно рішення виконавчого комітету Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.07.2017 року №3 та висновку ради опіки та піклування Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області від 14.07.2017 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано ОСОБА_1 згоду бути опікуном малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає в її сім'ї з 20.04.2016 року (а.с.8,9).

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

За змістом ст.55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх.

Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

На підставі ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Частиною першою статті 247 СК України визначено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, суд вважає відповідно до вимоги п.1 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити опіку над малолітнім та призначити опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. 164-167,180-183,191,243,244,247 СК України,

ст. 58,60,62,63,67 ЦК України,

ст. 12,95,141,200,206,263-265,268,430 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України, уродженку м. Єнакієве, Донецької області, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження №193, складений 20.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Встановити над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - опіку.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, жительку АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, опікуном над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Єнакієве, Донецької області, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1, щомісячно аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів проводити в особі опікуна,ОСОБА_1, починаючи з 14.12.2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ярошенко С.М.