У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.,

при секретарі - Полярній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення власникові перешкод у користуванні нерухомим майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення власникові перешкод у користуванні нерухомим майном.

Скориставшись своїм процесуальним правом, 20.03.2017 року відповідачі подали до канцелярії суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_7, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Протокольною ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2017 року зустрічну позовну заяву відповідачів було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні, що відбулося 11.05.2017 року представником позивача за зустрічним позовом, заявлено клопотання про задоволення заяви від 27.03.2017 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, в якій останній просить суд:

- вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на належну відповідачу, ОСОБА_2, на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги своєї заяви мотивують тим, що останніми у березні 2017 року було подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання правочинів недійсними, підставою для звернення з даним позовом стало те, що є наявний, в оспорюваних правочинах, спір про недійсність укладених між ними та відповідачами за зустрічним позовом правочинів, а саме: договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 19.03.2010 року та договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя). На підставі вказаних правочинів відповідачами за зустрічним позовом було проведено перереєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Вважають, що відповідачі за зустрічним позовом, можуть здійснити відчуження спірної квартири, а тому необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру, в зв'язку з уникненням можливості утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судове засідання, призначене судом на 11.05.2017 року о 10 годині позивач за первісним позовом ОСОБА_2 не з'явився, незважаючи на те, що відповідно до ухвали суду від 21.03.2017 року явка останнього була визнана судом обов'язковою в усі призначені судом до розгляду судові засідання (а.с. 74). Проте, направив на адресу суду письмові пояснення в яких зазначив, про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 1 частиною першою статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відтак, з огляду на зазначене вище, можна дійти висновку, що відповідачі за зустрічним позовом можуть здійснити продаж спірної квартири, а тому до ухвалення судового рішення по даній справі, в разі задоволення позовних вимог позивачів та набрання ним законної сили, відповідачі можуть реалізувати нерухоме майно, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Однією із умов вжиття заходів забезпечення позову, яка визначена частиною 3 статті 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами за зустрічною позовною заявою заявлена вимога про визнання правочину недійсним щодо спірного майна, а саме, квартири АДРЕСА_3, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, є об'єктом особистої приватної власності ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та про можливість її задоволення.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України,Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення власникові перешкод у користуванні нерухомим майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред»явлення ухвали до виконання 1 рік.

Суддя