Справа № 266/2414/15-ц
Провадженя№ 2/266/23/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову, посилався на те, що 21.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_9»(далі ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 26 (зі змінами та доповненнями), згідно із умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 2000000,00 гривень з процентною ставкою за строковою заборгованістю -15,7 % річних, за простроченою заборгованістю - 20,7 % річних, строком повернення згідно графіку (Додаток № 1 до договору), з остаточною датою повернення - 19.11.2027 р. З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором - між ним та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено іпотечний договір № 26/1 від 21.11.2007 року. Предметом іпотеки за цим договором є об'єкт нерухомого майна - нежиле приміщення, загальною 244,3 кв.м., яке розташовано в м. Маріуполі, вул. Лавицького, будинок 23, і яке належить іпотекодавцям (ОСОБА_2 та ОСОБА_4М.). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя № 2-883/11 від 03.04.2012 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4., третя особа ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» про розподіл майна подружжя і визнано за ОСОБА_3 право власності на 4/18 часток нежилого приміщення у будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі, за ОСОБА_4 - право власності на 4/18 часток нежилого приміщення у будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі. Вказане рішення суду набуло законної сили 29.05.2012 року. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.04.2015 року: за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 27.04.2012 року зареєстровано право власності на 4/18 часток нежилого приміщення у будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі за кожним; за ОСОБА_2 08.11.2007 року зареєстровано право власності на 5/9 часток нежилого приміщення у будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.02.2013 року за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, стягнуто заборгованість за кредитним договором та договорами поруки у розмірі 2 951 251,47 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1948651,93 гривень, заборгованості за непогашеними в строк відсотками у розмірі 952 599,54 грн. та пені у розмірі 50 000,00 гривень, у звязку з чим позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 26 від 21.11.2007 у розмірі 2 951 251,47 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1948 651,93 гривень, заборгованості за непогашеними в строк відсотками у розмірі 952 599,54 гривень та пені у розмірі 50 000,00 гривень - звернути стягнення на обєкт нерухомого майна нежиле приміщення загальною площею 244,3 кв.м., а саме: частку основної будівлі літ. А-2, а саме: частину першого поверху, а саме приміщення № 1 (кімнати 2,3,4,5,6,7,8,9,10), частина вестібюля 1 площею 6,6 кв.м., частину лестнічної клітини першого поверху площею 8,3 кв.м., частину лестнічної клітини другого поверху площею 8,5 кв.м., яке розташовано в м. Маріуполі вулиці Лавицького, будинок № 23 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом надання права ПАТ «ПУМБ» на продаж предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві, а такж надати право щодо всіх повноважень продавця, в тому числі подання заяв, отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, подання та отримання будь-яких документів, довідок, витягів, заяв, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо), необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 3 654,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11, який діє на підставі довіреності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задовольнити. Крім того зазначив, що при укладанні договору іпотеки жодним чином не було порушено права інших співвласників нежилого приміщення, банку в іпотеку було передано тільки те майно, яке було визначено та зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 ОСОБА_12, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що відповідачі зареєстровані і мешкають у місті Маріуполі. Згідно із ст. 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дія закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення АТО, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, а саме дію ст. ст. 37, 38, 40, 41, 43-47 Закону України «Про іпотеку» зупинено, а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того вважає, що при укладанні договору іпотеки були порушені права інших співвласників нежилого приміщення за адресою : вул. Лавицького, 23 у м. Маріуполі, тому що в натурі вказані в договорі іпотеки приміщення не виділялися, згоди на укладання договору іпотеки інші співвласники не надавали, крім того, при зверненні стягнення на вказаний предмет іпотеки, будуть порушені права ОСОБА_5 та неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_7, за якими визнано право власності на частку нежилого приміщення по вул.. Лавицького, 23 у м. Маріуполі, томуу задоволенні позову просила відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявляються, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, надали суду відповідні заяви, а тому суд вважає за можливим розглянути справу у їх відсутність, відповідно до наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, представники третіх осіб - ОСОБА_7, ОСОБА_8, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради до суду не зявились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність, за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 26 (зі змінами та доповненнями) від 21.11.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2, останній отримав кредитні кошти у розмірі 2000000,00 гривень з процентною ставкою за строковою заборгованістю -15,7 % річних, за простроченою заборгованістю - 20,7 % річних, строком повернення згідно графіку (Додаток № 1 до договору), з остаточною датою повернення - 19.11.2027 р. (а.с. 8-12).

Згідно із іпотечним договором № 26/1 від 21.11.2007 року, укладеним між ЗАТ «Донгорбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_4, останні передали, з метою належного виконання зобовязань за кредитним договором, іпотекодержателю нерухоме майно - нежиле приміщення, загальною 244,3 кв.м., а саме: частку основної будівлі літ. А-2, а саме: частину першого поверху, а саме приміщення № 1 (кімнати 2,3,4,5,6,7,8,9,10), частину вестібюля 1 площею 6,6 кв.м., частину лестничної клітини першого поверху площею 8,3 кв.м., частину лестничної клітини другого поверху площею 8,5 кв.м., яке розташовано в м. Маріуполі вулиці Лавицького, будинок № 23 (а.с. 13-15).

Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки предмет іпотеки належить іпотекодавцям на підставі: ОСОБА_2 5/9 частки на підставі: договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі под. № 6268 приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_13 08.11.2007р., відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали у ОСОБА_14 та ОСОБА_15 2/3 частки нежилого приміщення за адресою вул.. Лавицького, 23 у м. Маріуполі, яка складається із нежилого приміщення загальною площею 244,3 кв.м., а саме: частку основної будівлі літ. А-2, а саме: частину першого поверху, а саме приміщення № 1 (кімнати 2,3,4,5,6,7,8,9,10), частина вестібюля 1 площею 6,6 кв.м., частину лестнічної клітини першого поверху площею 8,3 кв.м., частину лестнічної клітини другого поверху площею 8,5 кв.м. Продавці набули право власності на вказане тнежиле приміщення на підставі рішення Приморського райсуду м. Маріуполя від 26.10.2007 року. Вказаний договір та рішення суду на момент оформлення договору купівлі-продажу, договору іпотеки та на час розгляду справи у суді є чинними.

Крім того, право власності на вказаний об,єкт за відповідачами підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Маріуполь № 16592137 від 09.11.2007 року, реєстраційний номер 20924393, номер запису 2419 в книзі № 4 серія бланку ССА № 823266; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Маріуполь № 16611048 від 12.11.2007 року, реєстраційний номер 20924393, номер запису 2419 в книзі № 4 серія бланку ССА № 823291; ОСОБА_4 4/9 частки на підставі: рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.10.2007 року справа №1628/07; витягои про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Маріуполь № 16557658 від 06.11.07р., реєстраційний номер 20924393, номер запису 2419 в книзі № 4 серія бланку ССА № 823223; договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі под. № 6268 приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_13 08.11.2007р.; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Маріуполь № 16592137 від 09.11.2007 року, реєстраційний номер 20924393, номер запису 2419 в книзі № 4 серія бланку ССА № 823266; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Маріуполь № 16611048 від 12.11.2007 року, реєстраційний номер 20924393, номер запису 2419 в книзі № 4 серія бланку ССА № 823291; технічним паспортом від 23.02.2007 року.

Згідно витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно, технічного паспорту, вказане нежиле приміщення з конкретними характеристиками об,єкту , зазначені в п.1.2. договору іпотеки, зареєстровані за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( а.с.18, 200-204).

Відповідно до заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 № 1420 та № 1419 від 21.11.2007р., останні надали приватному нотаріусу Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_16 згоду на укладання договору іпотеки.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 2-883/11 від 03.04.2012 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 4/18 часток нежилого приміщення в будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі; визнано за ОСОБА_4 право власності на 4/18 часток нежилого приміщення в будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі(а.с. 26-27).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 56834759 від 07.04.2016 р. право власності на нежиле приміщення в будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі, реєстраційний номер 20924393, загальна площа 244,3 кв.м., номер запису 2419 в книзі 4, визнано: на 5/9 часток за ОСОБА_2, на 4/18 часток за ОСОБА_3 та на 4/18 часток за ОСОБА_4 (а.с. 194-197).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_17 набула статусу іпотекодавця і має всі права і несе всі обов,язки за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2, ОСОБА_4

Згідно з рішенням Апеляційного суду Донецької області № 2/0519/1650/2012 від 26.12.2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 26 від 21.11.2007 у розмірі 2 951 251,47 гривень (два мільйони девятсот пятдесят одна тисяча двісті пятдесят одна гривня 47 копійок), яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1948 651,93 гривень, заборгованості за непогашеними в строк відсотками у розмірі 952 599,54 гривень та пені у розмірі 50 000,00 гривень(а.с. 29-30).

Таким чином, відповідачі, в порушення умов укладеного Договору та договору іпотеки, не виконали свої зобов'язання за Договором щодо своєчасної та повної сплати платежів, повернення відсотків за користування грошима, у зв,язку з чим банк і звернувся до суду.

Порушення цих обов'язків надає право Банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування грошима, або звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено ст. 590, 592 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3.1, 4.1, 4.4., 4.5.3 договору іпотеки № 26/1 від 21.11.2007 року, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про іпотеку» зазначено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладання договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Згідно з п.4 ч.2 ст.25 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

У п.2 ч.1 ст.26 даного Закону вказаний один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження - продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем або на публічних торгах.

Таким чином, нормами чинного законодавства, зокрема Законом України «Про іпотеку» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі і продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

При цьому у п. 4.6 договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель вправі від свого імені продати предмет іпотеки будь-якому покупцеві.

Відповідно до ст.39 Закону України № 898-ІV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до наданих в п.42 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частина рішення в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі порушили умови договору, та позивач, керуючись вимогами закону, умовами договору,обґрунтовано звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

При цьому суд не може погодитись з доводами представника відповідача про те, що в натурі вказані в договорі іпотеки приміщення не виділялися, згоди на укладання договору іпотеки інші співвласники не надавали, тому позовні вимоги про звернення стягнення є необґрунтованими.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.11.2007 року. укладеного між ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_4, ОСОБА_2, відповідачі придбали частку нежилого приміщення загальною площею 244,3 кв.м., а саме: частку основної будівлі літ. А-2, а саме: частину першого поверху, а саме приміщення № 1 (кімнати 2,3,4,5,6,7,8,9,10), частину вестібюля 1 площею 6,6 кв.м., частину лестнічної клітини першого поверху площею 8,3 кв.м., частину лестнічної клітини другого поверху площею 8,5 кв.м., яке розташовано в м. Маріуполі по вулиці Лавицького, будинок № 23.

За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном (ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Тобто власник майна має право самостійно вирішити питання про передачу цього майна в іпотеку, отримання згоди від будь-якої особи на розпорядження своєю власністю в такий спосіб законом не вимагається.

Як встановленому судом, в іпотеку було передано не просто частку у спільній частковій власності нежилого приміщення по вул. Лавицького, 23 у м. Маріуполі, а конкретні приміщення з зазначенням характеристик, площею, нумерацією, яка відповідає зареєстрованим у встановленому законом порядку та відповідає технічному паспорту на вказаний об,єкт, тобто в іпотеку передавався самостійний об,єкт нерухомого майна.

Також суд не може погодитись з доводами представника відповідача про те, що при задоволені позову будуть порушені права ОСОБА_5 та неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_7

Дійсно, згідно із рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя № 2-515/11 від 22.03.2011 року за ОСОБА_18 визнано право власності на 5/18 часток нежилого приміщення у будинку №23 по вул. Лавицького в м.Маріуполі та за ОСОБА_2 - право власності на 5/18 часток нежилого приміщення у будинку №23 по вул. Лавицького в м.Маріуполі. Рішення набрало законної сили (а.с. 61-64).

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/7199/2012 від 31.01.2013 року визнано за ОСОБА_6 право власності на 5/8 часток нежитлового приміщення у будинку №23 по вул. Лавицького в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області. Рішення набрало законної сили (а.с. 59), про те право власності на підставі вказаного рішення у встановленому порядку не зареєстровано.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/7198/2012 від 12.02.2013 року визнано за ОСОБА_8 та ОСОБА_7 право власності на 2/9 часток нежитлового приміщення у будинку № 23 по вул. Лавицького в м. Маріуполі в рівних частках за кожним, але право власності у встановленому порядку не зареєстровано.

Вказані рішення суду, набуття права власності на частку нежилого приміщення за вказаними особами жодним чином не впливає на об,єкт право власності, який знаходиться в іпотеці у позивача та задоволення позову не порушить прав інших власників.

Представника відповідачів заперечуючи проти позову, зазначила про те, що згідно із ст. 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дії закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення АТО, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, зупиняється дія ст. ст. 37, 38, 40, 41, 43-47 Закону України «Про іпотеку», а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати шляхом надання права ПАТ «ПУМБ» на продаж іпотеки.

Доводи представника відповідачів про те, що відсутні підстави для ухвалення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, який розташовано у м. Маріуполі (що відносився до території проведення антитерористичної операції), не заслуговують на увагу, оскільки положення ст. 9 вищевказаного Закону застосовується під час виконання рішення суду та не унеможливлює ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову, на користь позивача з відповідачів, у рівних частках, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654 гривні.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством «Перший Український ОСОБА_1» (вул. Андріївська, буд.4,м. Київ, 04053, ) за кредитним договором № 26 від 21.11.2007 у розмірі 2 951 251,47 гривень (два мільйони девятсот пятдесят одна тисяча двісті пятдесят одна гривня 47 копійок), яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1948 651,93 гривень, заборгованості за непогашеними в строк відсотками у розмірі 952 599,54 гривень та пені у розмірі 50 000,00 гривень - звернути стягнення на обєкт нерухомого майна нежиле приміщення загальною площею 244,3 кв.м., а саме: частку основної будівлі літ. А-2, а саме: частину першого поверху, а саме приміщення № 1 (кімнати 2,3,4,5,6,7,8,9,10), частину вестібюля 1 площею 6,6 кв.м., частину лестнічної клітини першого поверху площею 8,3 кв.м., частину лестнічної клітини другого поверху площею 8,5 кв.м., яке розташовано в м. Маріуполі по вулиці Лавицького, будинок № 23 та належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом надання права Іпотекодержателю ПАТ «ПУМБ» на продаж предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі-покупцеві.

Надати право Публічному акціонерному товариству «Перший Український ОСОБА_1» (вул. Андріївська, 4, м. Київ; ) щодо всіх повноважень продавця, в тому числі подання заяв, отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, подання та отримання будь-яких документів, довідок, витягів, заяв, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмета іпотеки, тощо), необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» (м. Київ, вул. Андріївська, буд.4, ) судові витрати у розмірі 3 654,00 гривень, по 1218,00 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Курбанова Н. М.