Справа № 428/2889/17
Провадження №2/428/1323/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Колядінцевій П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, до Сєвєродонецької міської ради, Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання членом сім'ї та визнання права користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради, Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 07.05.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визнання ОСОБА_1 членом сім'ї ОСОБА_3 - колишнього наймача квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 07.05.2011 року вона з ОСОБА_3 мешкали однією сім'єю як чоловік та жінка. ОСОБА_3 у безстрокове користування було надано однокімнатну квартиру, загальною площею 32,358 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. За час їх фактичних шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилася донька ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Ні позивач, ні її чоловік у період їхніх фактичних сімейних відносин не перебували у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі. Позивач як його дружина, незважаючи на смерть чоловіка, продовжує мешкати у вказаній квартирі, утримує її шляхом сплати обов'язкових комунальних платежів, підтримує житлове приміщення у належному та задовільному стані. У квартирі знаходяться усі її речі, речі її померлого чоловіка та їхньої доньки. Позивач є одинокою матір'ю, яка самостійно виховує та утримує малолітню дитину, подальше їхнє проживання у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 є вкрай необхідним, оскільки вказана квартира це єдине постійне місце проживання її та їх спільної доньки. У зв'язку з викладеним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, представники відповідачів та представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечували.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копіями листа №528 від 31.05.2005 року за підписом начальника відділу освіти ОСОБА_5, копією договору піднайму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, наявними в матеріалах справи.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 05.06.2012 року виконавчим комітетом Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 14.11.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В акті перевірки фактичного проживання в АДРЕСА_3 від 10.04.2017 року, узгодженому директором КП «Житлосервіс «Світанок» Антоненком П.В. зазначено, що комісія у складі начальника ділянки № 2 Васильченко Л.С., старшого майстра ОСОБА_9 та майстра ОСОБА_10 перевірила проживання громадян у вказаній квартирі і з'ясувала на місці та внаслідок опитування сусідів, що в квартирі тривалий час (більше 5 років) мешкає ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_11. Встановлено, що ОСОБА_1 фактично більше 5 років проживала однією сім'єю з веденням спільного господарства із колишнім мешканцем квартири ОСОБА_3, перебуваючи з ним фактично у шлюбних відносинах, і маючи від нього дочку ОСОБА_11. Фактичне проживання ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_12 разом з померлим ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 впродовж тривалого часу підтверджують сусіди: ОСОБА_13 (кв. АДРЕСА_1) та ОСОБА_14 (кв. АДРЕСА_4).

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 65 Житлового кодексу Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналізуючи викладене вбачається, що позивач проживала з ОСОБА_3 в період часу з 07.05.2011 року до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1. Наймачем вказаної квартири був ОСОБА_3 Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася спільна донька - ОСОБА_2. Крім того, у зазначений період часу позивач та ОСОБА_3 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Таким чином вбачається, що позивач та її малолітня донька ОСОБА_2 були членами сім'ї наймача квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, вселилися до вказаного приміщення на законних підставах, а тому набули право користування вказаним жилим приміщенням.

З огляду на вищевикладене, враховуючи визнання позову представниками відповідачів, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, законним представником якої є ОСОБА_1, до Сєвєродонецької міської ради, Комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок», третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання членом сім'ї та визнання права користування квартирою - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім'єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 07.05.2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_1 членом сім'ї ОСОБА_3 - колишнього наймача квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. С. Журавель