Справа №345/952/17
Провадження № 2/345/695/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2017 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Слободян Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд

встановив:

що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що 03.10.2014р. помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина за законом до складу якої входить 1/5 частина квартири № 257 по проспекті ОСОБА_6, будинок № 15а, що в м. Калуш, Івано-Франківська область. Зокрема, 1/5 частина спірної квартири набута спадкодавцем в процесі приватизації державного житлового фонду, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

Листом № 684/02-14 від 22.11.2016р. нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із наявністю самочинної реконструкції у квартиру.

Згідно технічного висновку № 01/2017-ТВ щодо відповідності будівельним нормам перепланованої квартири № 257, по пр. Лесі Українки, 15А, що в м. Калуш, при обстеженні фундаментів, стін та міжповерхового перекриття, встановлено відповідність будівельним нормам перепланувань у цій квартирі. З наведених підстав та вимог законодавства ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 03.10.2014р, а саме: на 1/5 частину квартири № 257 по проспекті ОСОБА_6, будинок № 15а, що в м. Калуш, Івано-Франківська область

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак від її представника адвоката ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує (а.с. 56).

Відповідач ОСОБА_2 міська рада у судове засідання не зявилася, однак від її представника ОСОБА_8 надійшла заява у якій вона при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду, а справу просить розглянути у їхній відсутності (а.с. 54).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з явилися, однак від них надійшли заяви про визнання позову повністю, а справу просять розглядати без їхньої участі (а.с. 52, 53).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 помер 03.10.2014р. (а.с. 3). Згідно свідоцтва про шлюб від 31.12.2012р. слідує, що позивачка являється дружиною спадкодавця (а.с. 4). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2001р. вбачається, що спадкодавцю на лежала 1/5 частина квартири № 257 по проспекті ОСОБА_6, будинок № 15а, що в м. Калуш, Івано-Франківська область (а.с. 5).

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав наявності самочинної конструкції (а.с. 8).

Згідно розяснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яке надано у пункті 7 постанови від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За змістом статті 152 Житлового кодексу України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Згідно довідки № 00618 виданої Івано-Франківським ОБТІ від 02.11.2016р., самочинно проведена реконструкція у квартирі № 257, по пр. Лесі Українки, 15А, в результаті якої загальна площа квартири збільшилася на 3,7 кв.м. не потребує дозвільних документів та не належить до виду самочинного будівництва (а.с. 6).

Згідно технічного висновку № 01/2017-ТВ щодо відповідності будівельним нормам перепланованої квартири № 257, по пр. Лесі Українки, 15А, що в м. Калуш, при обстеженні фундаментів, стін та міжповерхового перекриття, встановлено відповідність будівельним нормам перепланувань у цій квартирі (а.с. 11-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що відповідачі на спадщину не претендують, оскільки останні звернулися із заявами про те, що не претендують на спадкове майно.

Таким чином, згідно ст. 1261 ЦК України, позивачка являється спадкоємицею за законом першої черги.

З обставин справи слідує, що інших спадкоємців за законом першої черги немає та інших черг спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину також немає, чи спадкоємців, які б мали право та претендували на обовязкову частку спадщини в силу ст. 1241 ЦК України, теж немає.

Дослідивши обставини справи та докази, суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 відповідно до ст. 1269 ЦК України, вчасно звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, відповідач претензій до спадкового майна немає та інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, тому за нею слід визнати право власності на вищевказане спадкове майно.

На підставі ст. ст. 328, 383, 1216-1218, 1261, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 213215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 03.10.2014 р., а саме, на 1/5 частину квартири № 257 по проспекті ОСОБА_6, будинок № 15А, що в м. Калуш, Івано-Франківська область.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: