Справа № 525/1143/16-ц
Провадження №2/525/43/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Лисенко Н.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

8 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду з позовом до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.

29 листопада 2016 року після задоволення заявленого самовідводу головуючого по справі судді Хорольця В.В. справа в порядку ст. 11-1 ЦПК України передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Лисенко Н.В.

Ухвалою судді Лисенко Н.В. від 30 листопада 2016 року дану справу прийнято до свого провадження.

Попереднє судове засідання по справі проведено 21 грудня 2016 року, прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, до розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_1 та прийнято до розгляду позов ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, в новій редакції, де відповідачем зазначено також ОСОБА_3 Анатолії/вну.

З позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.а.с. 84-85) та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 від 21 грудня 2016 року (а.с.а.с.70-72) вбачається, що 8 грудня 2015 року помер їхній батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, що знаходяться в с. Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області по вул. Польова, 113, земельних ділянок, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицями за заповітом на цю спадщину після померлого ОСОБА_4 є його дочки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що 11 травня 2016 року вона повідомила приватного нотаріуса ОСОБА_2 про досягнуту з сестрою ОСОБА_3 домовленість про бажаний розподіл спадкового майна, а приватний нотаріус ОСОБА_2 запропонувала їй підписати дві заяви: перша № 19-2016 пор. № 390 про відкликання заяви про прийняття спадщини за заповітом, а іншу заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. При цьому, приватний нотаріус ОСОБА_2 розяснила позивачу усно, що таким чином вона отримає свідоцтво про право на спадщину на дві земельних ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_3 отримає будинок, земельну ділянку для його обслуговування та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому у вересні 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1, що вона та її сестра отримають свідоцтва про право на спадщину по 1/2 частині на кожен обєкт нерухомого майна.

19 вересня 2016 року ОСОБА_3 стало відомо, що 16 вересня 2016 року її сестра ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5 обманним шляхом заволоділи її заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом від 11 травня 2016 року, в звязку з чим приватний нотаріус ОСОБА_2 не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_4

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що приватний нотаріус ОСОБА_2 вчинила незаконні дії щодо посвідчення вищевказаних заяв шляхом введення в оману позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати недійсними заяви ОСОБА_1, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_2, а саме: заяву № 19-2016, порядковий номер 390 від 11 травня 2016 року про відкликання заяви про прийняття спадщини № 52 від 8 лютого 2016 року та заяву від 11 травня 2016 року про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини по закону. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просила суд встановити факт того, що вона прийняла спадщину за законом протягом встановленого законом шестимісячного строку після померлого 8 грудня 2015 року батька ОСОБА_4, а в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину просила суд відмовити.

В судових засіданнях 20 березня, 18 квітня та 5 травня 2017 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позов в новій редакції підтримали в повному обсязі, посилалися на обставини, що викладені в ньому та просили суд його задовольнити. Звертали увагу на те, що відкликання заяви про прийняття спадщини за заповітом і подання заяви про прийняття спадщини за законом мало місце через те, що її сестра ОСОБА_3 запевнила її, що ними в подальшому буде укладено договір поділу спадкового майна, що залишилося після смерті ба тька, умови якого вони узгодили до подання цих заяв, а потім ОСОБА_3 почала наполягати на оформленні спадщини після смерті батька в рівних частках. Вони з сином ОСОБА_5 поїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_2, де син під час ознайомлення зі спадковою справою після смерті ОСОБА_4 порвав заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом і прийняття спадщини за законом.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2 (за позовом ОСОБА_1А.) в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала, а щодо задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 не заперечувала. Суду пояснила, що ніякого обману з її сторони не було, навпаки вона 11.05.2016 року попереджала ОСОБА_1 про те, що в разі відмови сестри від укладення договору про поділ спадкового майна, спадщина буде оформлятися в рівних частках за законом і пропонувала подумати і не поспішати з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом і прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4. У вересні місяці 2016 року ОСОБА_1 прийшла до неї на прийом з сином, виявила бажання ознайомитися з матеріалами спадкової справи, а її син вихопив з її рук заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом і прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4., ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і порвав їх на дрібні клаптики, які забрав з собою. Вдалося зібрати лише невеликі клаптики від цих заяв, які зберігаються в спадковій справі. Про цю подію вона в той же день повідомила Великобагачанський ВП ГУНП України в Полтавській області, Ці відомості внесено до ЄРДР 16 вересня 2016 року зa ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, а первісний позов ОСОБА_1 ОСОБА_3 не визнала та просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, зазначила, що через спір вирішити це питання про встановлення факту прийняття спадщини в порядку окремого провадження неможливо, а відсутність в спадковій справі заяв про відмову від прийняття спадщини за заповітом і прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4. не дає їй змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/2 частину спадкового майна, на укладення договору про поділ спадкового майна на тих умовах, що пропонує ОСОБА_1, вона не погоджується.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000373, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року зa ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, і, давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Сторони не заперечують, що 11 травня 2016 року ОСОБА_1 іц ОСОБА_3 подали до приватного нотаріуса ОСОБА_2 заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини від 08.02.2016 року та заяви про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом., спору щодо цього між сторонами немає, а отже ці обставини не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 8 грудня 2015 року помер ОСОБА_4 (а.с. 4).

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті 08.12.2015 року ОСОБА_4, входить:

- земельна ділянка, площею 3,5200 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області. що належала померлому на на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЛ № 217432 ОСОБА_10 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 79 ( а.с.а.с.12, 140) ;

- земельна ділянка площею 3,60 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що належала ОСОБА_4.на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 056999. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 329( а.с.141);

- житловий будинок з господарськими будівлями та приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області всул. Польова, 113;

- 1/2 частина земельної ділянки , загальною площею 3,6500 га , що отримана ОСОБА_4 у спадщину після смертїі дружини ОСОБА_11 ( а.с.153).

Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_12 від 20 січня 2014 року ОСОБА_4 належну йому на праві приватної власності приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,60 га, згідно Державного акта ІІ ПЛ № 057999, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повністю. Належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і приватизованою земельною ділянкою, що знаходиться в с. Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області по вул. Польова, 113, приватизованy земельнy ділянкy для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,65 га, кадастровий номер :00:005:0061, що знаходиться на території Білоцерківської сільської ради та все належне йому майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, повністю. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 3 (а.с. 6). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) № 45779790 від 15 листопада 2016 року даний заповіт чинний (а.с.56).

Факти родинних відносин між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4, який є їх батьком, підтверджуються їхніми свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_13 і ОСОБА_3, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_14 на ОСОБА_5, свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 з ОСОБА_15А.( а.с.а.с.166-170). Вони обидві відповідно до ст. 1261 ЦК України є також спадкоємицями першої черги за законом.

8 лютого 2016 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після померлого 8 грудня 2015 року батька ОСОБА_4 як спадкоємиця за заповітом. Підпис на заяві засвідчена секретарем виконкому Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 08.02.2016 року, зареєстровано в реєстр за № 25 (а.с.7).

8 лютого 2016 року ОСОБА_3А подала до приватного нотаріуса ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після померлого 8 грудня 2015 року батька ОСОБА_4 як спадкоємиця за заповітом. Підпис на тзаяві засвідчена секретарем виконкому Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 08.02.2016 року, зареєстровано в реєстр за № 28 (а.с.8).

11 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 із заявою, в якій повідомила, що вона цією заявою відкликає заяву про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_4, подану 8 лютого 2016 року, пор. № 52 (а.с. 9).

11 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 із заявою, в якій повідомила, що вона цією заявою відкликає заяву про прийняття спадщини на майно померлого ОСОБА_4, подану 8 лютого 2016 року, пор. № 53 (а.с. 9).

З книги обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса ОСОБА_2 з 05.01.2016 р. -09.12.2016 року вбачається , що 11.05.2016 року в ній зареєстровані після померлого ОСОБА_4 наступні заяви: за № 388 заява ОСОБА_3 про відкликання заяви про прийняття спадщини по заповіту, під № 389 заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом, під № 390 заява ОСОБА_1 про відкликання заяви про прийняття спадщини по заповіту, під № 391 заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом, спадкова справа № 19, 2016 рік.

З оглянутої спадкової справи № 19-2016 після смерті 08.12.2016 року ОСОБА_4, наданої на запит суду приватним нотаріусом ОСОБА_2, вбачається, що в справі знаходяться заяви про прийняття спадщини за заповітом від ОСОБА_1 і ОСОБА_3 від 08.02.2016 року, заяви про відкликання заяв про прийняття спадщини від 11.05.2016 року від ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і відсутні заяви про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які зареєстровані в книзі обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса ОСОБА_2 за № № 389,391.

Приватним нотаріусом ОСОБА_2 16.09.2016 року було складено акт про викрадення та знищення документів зі спадкової справи 19 - 2016 р. ОСОБА_4, померлого 08.012.2015 року.

16 вересня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_2 звернулася до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою, в якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та її сина, які 16 вересня 2016 року близько 10 години вимагали видати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_4, а після чого ОСОБА_1 попросила надати для ознайомлення подані нею та її сестрою заяви, де в ході перегляду її син вихватив у приватного нотаріуса дані заяви та знищив.

З витягу з кримінального провадження № 0000373, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2016 року з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України вбачається, що 16 вересня 2016 року невідома особа перебуваючи у приміщенні Великобагачанського районного нотаріального округу самоправно, всупереч установленному законом порядку знищила заяви гр. ОСОБА_3, жительки АДРЕСА_1 та гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2, про відмову від прийняття спадщини по заповіту, (а.с. 78).

19 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області із заявою, в якій просила притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_5, які 16 вересня 2016 року в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_2 знищили документи на спадщину її померлого батька ОСОБА_4Ф.(а.с.12 к.п. № 0000373).

Судом оглянуті залишки знищених заяв (заяви), наданих для огляду в судовому засіданні приватним нотаріусом ОСОБА_2, які за її словами 16 вересня 2016 року були викрадені та знищені ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_5 за робочим місцем нотаріуса. Дані заяви стосувалися відмови у прийнятті спадщини по заповіту та прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 та її сестри ОСОБА_3 ( а.с. 160).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що його мати ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_3 після смерті їхнього батька ОСОБА_4 були спадкоємцями за заповітом на його майно. Під час оформлення спадщини приватний нотаріус ОСОБА_2 запропонувала його матері передати житловий будинок на користь ОСОБА_3, на що його мати погодилася та підписала у приватного нотаріуса якісь заяви, а нотаріус запевнила її, що вона отримає свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна. В подальшому він перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_2 дізнався, що його мати ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька, внаслідок чого він порвав її заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що одного дня його жінка ОСОБА_1, приїхавши додому, повідомила йому, що приватний нотаріус запропонувала їй передати спадковий житловий будинок на користь її сестри ОСОБА_3, а собі залишить два паї. Щодо цієї пропозиції він був проти, але сказав їй: щоб вирішували самі.. Більше на цю тему вони не розмовляли.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона під час пролходження стажування помічника приватного нотаріуса 14 вересня 2016 року на вимогу приватного нотаріуса ОСОБА_2 надала їй спадкову справу на імя померлого ОСОБА_4 Через деякий час вона почула, що у кабінеті нотаріуса відбувається метушня. Прийшовши до кабінету вона побачила чоловіка, який рвав папери та клав їх собі до кишень, а приватний нотаріус ОСОБА_2 просила викликати працівників поліції. В цей час з кабінету вийшли та втекли цей чоловік із жінкою. Після цього вона та ОСОБА_2 почали збирати клаптики паперу, з яких було видно, що знищені документи стосувалися заяв поданих до нотаріуса спадкоємцями ОСОБА_10

З повідомлення № 1493 від 6 жовтня 2016 року приватного нотаріуса ОСОБА_2, адресованого ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту прийняття спадщини відповідно до норм законодавства в звязку з відсутністю факту прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку (а.с.а.с.10-11). Аналогічне повідомлення було направлено ОСОБА_3

Порядок подання заяви про прийняття спадщини регламентується ст. 1268 ЦК України. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку встановленого для прийняття спадщини.

В ч. 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Зазначеною нормою закону передбачено, що спадкоємець не може в обмін на відмову від прийняття спадщини вимагати отримання для себе або інших осіб будь-яких матеріальних чи нематеріальних благ.

Згідно ч.5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу..

Як роз'яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 229-233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК) мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. В пункті 20 даної постанови роз'яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Відповідно до ч. 3 статті 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших особі лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом є одностороннім правочином.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 свідомо підписала спірні заяви. Підписуючи заяву про відмову від спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом , вона свідомо позбавила себе права на частку в спадщині, яка їй причиталася за заповітом і мала намір отримати спадщину за законом, подавши заяву про прийняття спадшщини за зоконом, дії ОСОБА_1 не суперечили її волевиявленню, оскільки були мотивовані бажанням отримати спадщину після смерті батька за законом та укласти з сестрою ОСОБА_3 договор поділу спадкового майна.

Суд приходить до висновку, що нотаріус ОСОБА_16 не вчиняла будь-яких дій, які ввели у оману позивача ОСОБА_1

Звернувшись до нотаріуса 11 травня 2016 року з заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини за заповітом та з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом позивач мала можливість протягом усього строку, встановленого для прийняття спадщини, відкликати її, проте не скористалася цим, а звернулася до нотаріуса, а потім до суду, тоді, коли дізналася, що сестра не бажає поділити майно за попередньою домовленістю шляхом укладення договору поділу спадкового майн

Отже, не має підстав вважати дії позивача ОСОБА_1 щодо здійсненого нею одностороннього правочину по відкликанню заяви про прийняття спадщини за заповітом, відмові від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом такими, що вчинені під дією обману, бо ст. 230 ЦК України не застосовується до односторонніх правочинів.

Те, що ОСОБА_1 розуміла наслідки вчинення цих односторонніх правочинів в той момент, коли вона їх вчиняла , сумніву у суду не викликає.

При таких обставинах справи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними її, ОСОБА_1, заяв : № 19-2016, порядковий номер 390 від 11.05.2016 року про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті 8 грудня 2015 року ОСОБА_4 № 52 від 08.02.2016 року, від 11.05.2016 року про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини по закону не підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 щодо встановлення факту прийняття нею спадщини за законом протягом встановленого законом шестимісячного строку після померлого 8 грудня 2015 року батька ОСОБА_4, оскільки 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_5 у приватного нотаріуса ОСОБА_2 була знищена заява ОСОБА_3 від 11 травня 2016 року про відмову від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_4, що перешкоджає ОСОБА_3 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, а отже є підстави .встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви 11.05.2016 року..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з позивача за первісним позовом ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 понесені нею судові витрати (судовий збір ) в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 202, 1261, 1268-1270, 1273, 1274 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

1.В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними заяв ОСОБА_1: № 19-2016, порядковий номер 390 від 11.05.2016 року про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті 8 грудня 2015 року ОСОБА_4 № 52 від 08.02.2016 року, від 11.05.2016 року про відмову від прийняття спадщини по заповіту та прийняття спадщини по закону відмовити.

2.Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

3.Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини за законом протягом встановленого законом шестимісячного строку після померлого 8 грудня 2015 року ОСОБА_4.

4.Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_4, понесені нею документально підтверджені судові витрати (судовий збір), в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 10 травня 2017 року.

Суддя -