Дата документу 10.04.2017
Справа № 334/1723/15-ц
Провадження № 6/334/167/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м.Запоріжжя про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив:

03.04.2017 року державний виконавець Дніпровського ВДВС ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання них своїх обовязків.

В поданні вказано, що на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 334/1723/15-ц від 13.03.2015 року, виданого 26.06.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_3, 12.12.2003.р.н., починаючи з 05.03.2015р. до повноліття дитини.

11.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 47814366 про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам для відома за вих. № 18461.

Згідно довідки ДПС України, за боржником не зареєстровано розрахункові рахунки.

Згідно довідки ПФУ боржник на обліку в УПФУ не перебуває, пенсію не отримує. Інформація щодо місця роботи відсутня.

Згідно довідки адресно-довідкової роботи УДМС України з 2012 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, Нижня-Хортиця,вул. Чорноволенко, 5.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

17.06.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі для перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання з метою виявлення майна боржника, зі слів його батька боржник ОСОБА_1 виїхав на постійне проживання до Росії, про що складено відповідний акт державного виконавця

Станом на 31.03.2017 року заборгованість по аліментам становить 31078,69 грн.

Державний виконавець вважає, що існує ймовірність виїзду боржника за кордон та ухилення ним від виконання рішення суду. В зв'язку з цим просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали подання, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № № 334/1723/15-ц від 13.03.2015 року, виданого 26.06.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_3, 12.12.2003.р.н., починаючи з 05.03.2015р. до повноліття дитини.

11.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 47814366 про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам для відома за вих. № 18461.

Згідно довідки ДПС України, за боржником не зареєстровано розрахункові рахунки.

Згідно довідки ПФУ боржник на обліку в УПФУ не перебуває, пенсію не отримує. Інформація щодо місця роботи відсутня.

Згідно довідки адресно-довідкової роботи УДМС України з 2012 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, Нижня-Хортиця,вул. Чорноволенко, 5.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

17.06.2015 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі з метою виявлення майна боржника, однак зі слів його батька, боржник ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але, ще в 2013 році виїхав на постійне проживання до Росії.

Станом на 31.03.2017 року заборгованість по аліментам становить 31078,69 грн.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у раз ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

В поданні та доданих до нього документів відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання грошового зобовязання, відсутні докази які б підтверджували той факт, що він знає про виконавче провадження та наслідки неявки та невиконання приписів державного виконавця, що є необхідною умовою тимчасової відмови особі у виїзді за кордон, що прямо зазначена в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оскільки, під час виходу за місцем проживання боржника, нею встановлено, що він ще в 2013 році виїхав до Росії на постійне проживання, тому, суд вважає, що державним виконавцем не доведений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, та нею не вичерпано всі можливі заходи для виконання рішення суду,отже, дане подання є передчасним.

До того ж, державний виконавець в судове засідання не зявився, проігнорувавши виклик до суду, свої вимоги не підтримав, додаткові докази щодо ухилення боржника суду не надав.

Відповідно до положень вищезазначених законів, така ознака як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та в зв'язку з відсутністю таких даних в матеріалах справи, законних підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон немає, та державний виконавець не підтвердив, що ним вичерпані всі заходи для розшуку майна боржника з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України „Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.