Справа № 630/199/17
Провадження № 2/630/196/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до Люботинської міської ради Харківської області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування

ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на домоволодіння розташоване за адресою м. Люботин, вул. Гоголя,3 (колишнє1а) в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 29 листопада 2010 року.

Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, але в судове засідання не зявилися.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від відповідача - Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду надійшов лист, в якому зазначено, що проти задоволення позову не заперечують, просили розглядати справу у відсутності їх представника.

Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона зазначає, що не заперечує проти задоволення позову та просить проводити судове засідання без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини.

На земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Гоголя, 3 (колишній 1а) розташований житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Право власності на житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до рішення виконкому Люботинської міськради трудящихся від 12 грудня 1958 року № 29 ОСОБА_3 була відведена в безстрокове користування під індивідуальне будівництво земельна ділянка площею 600 кв.м за адресою м. Люботин, вул. Гоголя,1а (а.с.16).

Між виконавчим комітетом Люботинської міської ради трудящихся та ОСОБА_3 12 січня 1959 року укладено договір, який був посвідчений нотаріально про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (а.с.17-18).

Відповідно до акту про закінчення будівництва і ввводу в експлуатацію, житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул .Гоголя,1а введено в експлуатацію (а.с.19).

Згідно рішення виконкому Люботинської міської ради від 28 листопада 1968року змінена нумерація будинку з 1а на 3.

ОСОБА_3 помер 29 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 542934, виданим Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області на підставі актового запису № 8629 від 29 червня 2011 року (а.с.12).

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер 29 листопада 2010 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 2003 року, в звязку з тим, що вказані правовідносини виникли після 01 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою м. Люботин, вул. Гоголя,3 (колишнє 1а).

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги на відкриту після смерті ОСОБА_2 спадщину є його донька позивач по справі та син ОСОБА_2

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В частині 3 ст. 1268 ЦК України вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08 квітня 1969 року Люботинським ЗАГС на підставі актового запису № 137 (а.с.7).

Факт зміни прізвища позивачки з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04 червня 1988 року (а.с.7).

Позивач на час смерті батька постійно мешкала разом з ним, після його смерті доглядала за будинком.

Як вбачається із відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 05 травня 2017 року після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто не звертався. Донька померлого ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори 19 вересня 2016 року, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Син померлого 19 вересня 2016 року подав заяву про відмову від спадщини (а.с.15).

Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті батька

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне: позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1221, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1273 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Гоголя,3 ( колишнє 1а), в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, померлого 29 листопада 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя(підпис)ОСОБА_6