Справа № 236/1208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря Журавльової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа обєднана територіальна громада м.Лиман в особі Лиманської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю ОСОБА_2 - державного акту на право приватної власності на землю, у звязку з тим, що у зазначеному документі її прізвище по батькові зазначено «Аксентіївна», у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу та факт смерті її прізвище по батькові «Авксентіївна».

Заявник та заінтересована особа були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, просили справу розглянути за їх відсутності, заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, а представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви(а.с.20,26-27).

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, згідно зі ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши надані до суду документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2007 року в с. Торське м. Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_2, яка постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис виконавчого комітету Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області № 82 від 19.11.2007 року, про що в цей же день зазначеним органом видано свідоцтво про смерть серії 1-НО № 257427(а.с.11).

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, був її чоловік(а.с.13) ОСОБА_3, який також помер 12.03.2010 року(а.с.12).

Лише заявник прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3П.(ст.1269-1270 ЦК України)(а.с.16), але позбавлений у позасудовий спосіб отримати свідоцтво про право на спадщину з наступних причин.

Відповідно до свідоцтва про одруження серія І-ЯР № 982497, виданого 14.06.1957 року Торською сільською радою Краснолиманського району Сталінської області, свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 793733, виданого 18.03.1961 року Кіровською селищною радою Краснолиманського району Сталінської області, прізвище по батькові спадкодавця правильно записано «Авксентіївна», яке російською мовою вказано як «Авксеновна»(а.с.13-14). Таким же чином(українською мовою) зазначено її прізвище по батькові і в свідоцтві про смерть від 19.11.2007 року серія 1-НО № 257427, виданому виконавчим комітетом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області (а.с.11).

Однак у державному акті на право приватної власності на землю серії ДН № 009079, виданому 07.04.2003 року головою Кіровської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради № 4/5-31 від 30.01.2003 року, зареєстрованому за № 393 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2340 га, розташовану по вул.Нова,10 в с. Торське, вказано прізвище по батькові власника та записано як «Аксентіївна»(а.с.15).

Одночасно при зверненні до суду заявник вказував, що встановлення вказаного факту йому необхідно для прийняття спадщини.

Але у звязку з наведеним постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори заявнику було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину(а.с.17-18).

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Чинним законодавством України не передбачений порядок виправлення помилки в державних актах на право власності на земельні ділянки (п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року N 43). Згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У(надалі Закон) документом, що підтверджує реєстрацію речового права на нерухоме майно на сьогодні є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Але отримати такий заявник може лише після реєстрації свого права на вказану земельну ділянку відповідно до ст. 19 Закону на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та рішення суду про встановлення факту його належності заявнику.

Згідно до ст.ст.234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ДН № 009079, виданому 07.04.2003 року головою Кіровської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради № 4/5-31 від 30.01.2003 року, зареєстрованому за № 393 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, яким посвідчено право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2340 га, розташовану по вул. Нова,10 в с. Торське, Лиманського району Донецької області, належить ОСОБА_2, яка померла 18.11.2007 року у с. Торське м. Красний Лиман Донецької області.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,234,256,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт належності, ОСОБА_2, яка померла 18.11.2007 року в с. Торське, м. Красний Лиман, Донецької області, державного акта про право приватної власності на землю серії ДН № 009079 на земельну ділянку площею 4,2340 га, розташовану на території колишньої Кіровської селищної ради (на сьогоднішній день Лиманської міської ради) Лиманського району, Донецької області і призначену для ведення товарного сільськогосподарского виробництва(кадастровий номер :03:001:0113), виданого 07.04.2003 року Кіровською селищною радою «Прончаковій Ганні Аксентіївні».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -