УХВАЛА

12 квітня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду зі скаргою на дії держвиконавця, посилалася на те, що в серпні 2016 року дізналася про перебування на виконанні у Першому міському відділі ДВС м. Хмельницький судового наказу від 12.08.2013 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Хмельницькгаз» заборгованості за спожитий природній газ в сумі 309,18 грн. та судового збір в сумі 114,70 грн. В порушення ст.ст. 18, 31 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ не скріплений печаткою, постанову про відкриття виконавчого провадження не було надіслано на її адресу, внаслідок чого скаржниці не було надано термін для добровільного виконання судового наказу і порушено порядок примусового виконання рішення суду. Тому ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії державного виконавця Дячок М.В. щодо порушення порядку примусового виконання рішення суду, ненадання встановленого законом строку для добровільного виконання рішення суду; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця № 40706509 від 02.07.2016 року про звернення стягнення на її пенсію; зобов'язати орган ДВС повернути їй 42,39 грн. виконавчого збору та 80 грн. витрат І на проведення виконавчих дій.

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах": підпункт п. 1, 2 п. 16 згідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в серпні 2016 року дізналася про перебування на виконанні у Першому міському відділі ДВС м. Хмельницький судового наказу від 12.08.2013 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Хмельницькгаз» заборгованості за спожитий природній газ, а в матеріалах справи відсутнє клопотання про поновлення строку, тому за таких обставин рух по скарзі неможливий і вона підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про те, що скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 384, 385, 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Суд розяснює ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду з заявою на загальних підставах, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.