Справа № 701/2-19/2011
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Джуги С.Д.,

з участю секретаря - Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Великобактянської сільської ради Берегівського району, ОСОБА_2, третя особа: управління Держземагенства у Берегівському районі про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Берегівського районного суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014, яким позов ОСОБА_1 задоволено - визнано недійсним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20.10.2007 ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106. Зобов'язано Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20 жовтня 2007 року ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 за цим актом. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зазначала, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21.11.2014, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015, вищевказане рішення місцевого суду скасовано у частині зобов'язання Управління Держземагентства у Берегівському районі зняти з державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий Великобактянською сільською радою 20.10.2007 ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 за цим актом, та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині. У решті рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_2 вказувала, що рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами внаслідок скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення. Зокрема, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 в адміністративній справі № 2а-257/10 скасовано постанову Берегівського районного суду від 19.03.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014, а цим скасованим судовим рішенням Берегівський районний суд обґрунтував ухвалене рішення від 02.10.2014.

Посилаючись на дану обставину, ОСОБА_2 просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014, скасувати його та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Указана заява ОСОБА_2 розглядалася судами неодноразово.

Так, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14.07.2016 заяву ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014 було задоволено, рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено. Вирішено питання судового збору .

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14.11.2016 вищевказане рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.07.2016 - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 4 а.с. 218).

Оскаржуваним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10.01.2017 заяву ОСОБА_2 - задоволено. Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.10.2014 - скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великобактянської сільської ради Берегівського району, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Управління Держземагенства у Берегівському районі про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку - відмовлено.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити ОСОБА_2 у перегляді за нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При вирішення заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для ухвалення такого рішення була постанова Берегівського районного суду від 19.03.2014, залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2014, якою було скасовано рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільради від 24.11.2006 №34 «Про надання дозволу на виготовлення нового державного акта ОСОБА_2 згідно зведеного плану користування та встановлення меж землекористування наданого МПП «Зеніт» у зв'язку з технічними помилками при виготовленні державного акта на землю № 106 від 14.01.2000».

Проте ці судові рішення скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 (а.с.7 т. 4).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Оскільки Берегівський районний суд в рішенні від 02.10.2014, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, посилався на постанову Берегівського районного суду від 19.03.2014, тому суд першої інстанції правомірно визнав скасування постанови Берегівського районного суду від 19.03.2014 нововиявленою обставиною.

Оцінюючи інші докази, які були підставою для ухвалення Берегівським районним судом рішення від 02.10.2014, суд першої інстанції зазначив, що у листі Берегівського районного відділу земельних ресурсів від 19.04.2006 іде мова про державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий ОСОБА_2 2000 року (а.с. 132 т. 1). У цьому листі зазначається, що державний акт не відповідає дійсності, земельна ділянка не прив'язана до державної системи координат, жилий будинок не прив'язаний до земельної ділянки.

Право на заміну державного акта на право приватної власності на землю на державний акт нового зразка було передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою». «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. N 43, було передбачено, що складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією (п. 1.13).

Рішенням Великобактянської сільської ради від 24.11.2006 № 34 надано згоду ОСОБА_2 на виготовлення нового державного акта у зв'язку з технічними помилками при виготовленні державного акту на землю № 106 від 04.01.2000. Площу земельної ділянки визначено 0,1456 га. (а.с.35 т.1 ).

У акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.04.2008 лише констатовано факт отримання державного акту, який є предметом спору, та жодним чином не вказується на його недійсність чи незаконність. Крім того, в акті зазначається про те, що рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради від 24.11.2006 року № 34 суперечить вимогам ст. 158-2 ЗК України, хоча таке також не є предметом цього спору. При цьому таке рішення на даний час є чинним.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах, зокрема, від 23.10.2013 (справа №6-93цс13), від 25.06.2014 (справа № 6-67цс14) статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Саме у зв'язку із скасуванням рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради від 24.11.2006 № 34, на підставі якого був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.10.2007, як апеляційний суд Закарпатської області в ухвалі від 21.11.2014, так і Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 08.04.2015, прийшли до висновку про правомірність рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014.

Проте, оскільки судове рішення про скасування рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого відповідачу 20.10.2007 було видано Державний акт серії НОМЕР_1 - скасовано, Мукачівським міськрайонним судом було правомірно скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Берегівського районного суду від 02.10.2014, ухвалене у даній справі, та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

Наявність у ОСОБА_2 іншого Державного акта серії НОМЕР_3, виданого 04.01.2000 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106, не є підставою для визнання недійсним Державного акта від 20.10.2007 серії НОМЕР_1, оскільки у Державному акті серії НОМЕР_3 від 04.01.2000 міститься дві земельні ділянки - для обслуговування житлового будинку - 0,128 га, та ведення особистого підсобного господарства - 0,378 га. (а.с. 13 т. 1). На підставі рішення Великобактянської сільської ради від 24.11.2006 року № 34 ОСОБА_2 20.10.2007 було видано Державний акт серії НОМЕР_1 - на земельну ділянку площею 0,1456 для обслуговування жилого будинку. При цьому право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства - 0,378 га. і надалі посвідчується Державним актом серії НОМЕР_3 від 04.01.2000.

Доводи позивачки, що збільшення площі земельної ділянки ОСОБА_2 відбулося за рахунок земельної ділянки, якою користується позивачка, належними та допустимими доказами не підтверджено. У справі відсутні дані щодо підстав, розміру, конфігурації та меж земельної ділянки, якою користується позивачка.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: