Справа № 462/145/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/1403/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Гоовуючого ОСОБА_1,

суддів Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: відповідача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Сьома Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту нікчемним -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_2, про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_6 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 30.12.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 10.07.2014 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_6 Після його смерті залишилась квартира АДРЕСА_1. В листопаді 2014 року вона звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті брата, де їй стало відомо, що у 2008 році ОСОБА_6 склав заповіт, яким заповів свою квартиру на вул. Головатого, 4а/41 у м. Львові Панахиду ОСОБА_8. Стверджувала, що останній не є ні членом сімї, ні родичем спадкодавця , а тому вважає, що вказаний заповіт її двоюрідний брат ОСОБА_6 не підписував, підпис і почерк у заповіті йому не належить, такі виконані іншою особою. Просила визнати заповіт недійсним.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Визнано нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_6 посвідчений 30.12.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №2217.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3699,60 грн. судових витрат.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосування норм матеріального та порушенням процесуального права. На думку апелянта, судом неповно з»ясовані обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що суд не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доводам та фактам та віддав явну перевагу доводам позивача. Зазначає, що ОСОБА_6 до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкодавець не мав ні родичів, ні сім»ї, оскільки його син помер у 2009 році. Враховуючи стан його здоров»я відповідач допомагав йому, як далекому родичу, оскільки вони дружили та часто спілкувались. Вказує на те, що ОСОБА_6 мав низку захворювань, був інвалідом ІІ групи, пересувався на візку та милицях, мав деформовані руки та ноги, а також часто зловживав алкогольними напоями. Заповіт ОСОБА_6 склав 30.12.2008 року в присутності нотаріуса, який перевірив його особу та дієздатність. Звертає увагу, що під час проведення почеркознавчої експертизи, яка призначалась ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 26 червня 2015 року не було враховано, що ОСОБА_6 був хворим, являвся інвалідом ІІ групи та у 2002 році переніс інсульт, внаслідок чого були деформовані руки, а тому почерк і підпис могли змінюватись. Враховуючи те, що експерту були надані вільні зразки підписів, які не стосуються періоду посвідчення заповіту вважає вказаний висновок експертизи неповним, необ»єктивним та таким, що викликає сумніви, а тому не може бути прийнятий судом як належний, допустимий та достовірний доказ. Звертає увагу, що звертався в суд з клопотанням про призначення повторної експертизи, однак суд неправомірно відмовив у задоволенні такого клопотання. Стверджує, що волевиявлення ОСОБА_6 заповісти квартиру саме йому було вільним, оскільки вони тривалий час підтримували дружні зв»язки та саме він здійснював опіку над ним, а відтак висновок суду про задоволення позову є невірним та не відповідає фактичним обставинам справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до приписів статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Одним з таких способів є визнання правочину недійсним.

Судом встановлені такі обставини.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 року встановлено факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є двоюрідними сестрою та братом. (а.с.51-52).

ОСОБА_6 помер 10.07.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №364957 від 10.07.2014 року (а.с.91).

13.11.2014 року ОСОБА_5 звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа(а.с.7,8).

З інформаційної довідки з Спадкового реєстру встановлено, що 30.12.2008 року ОСОБА_6 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за №2317 (а.с.11).

З Заповіту вбачається, що ОСОБА_6 заповів належну йому на праві власності квартиру №41 в будинку №4а на вул. Головатого у м.Львові Панахиду ОСОБА_8 (а.с.9).

З довідки ЖБК «Прилад-2» №9 від 20.11. 2014 року вбачається, що до дня смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції визнав заповіт нікчемним виходячи висновку криміналістичної експертизи з дослідження почерку і підписів № 2905 від 20.11.2015 року, яким встановлено, що рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_6 розташовані в графах «Підпис» перед записом «ОСОБА_6С.» в двох примірниках заповіту від 30.12.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2217, виконані не ОСОБА_6, а іншою особою.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи та зібраним у справі доказам у їх сукупності.

Однак колегія суддів приходить до висновку, що рішення в частині визнання позову нікчемним підлягає скасуванню у зв»язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Згідно з ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У ст.1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Такий має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що вказаний заповіт не був підписаний заповідачем ОСОБА_6

Відтак в даному випадку встановленню та доведенню підлягає факт підпису заповіту заповідачем.

Висновком №2905 криміналістичної експертизи з дослідження почерку і підписів за матеріалами справи складеного 20 листопада 2015 року встановлено, що рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_6 розташовані в графах «Підпис» перед записом «ОСОБА_6С.» в двох примірниках заповіту від 30.12.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, виконані не ОСОБА_6, а іншою особою (а.с.142-144).

В судовому засіданні апеляційної інстанції судовий експерт ОСОБА_9 підтвердила правильність даного висновку та додатково пояснила, що наданих для проведення експертизи вільних зразків підписів було достатньо для визначення чи був заповіт підписаний заповідачем чи іншою особою.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що вказані зразки підписів не відповідали часу коли був підписаний заповіт, а відтак не могли бути взяті до уваги, оскільки відповідач не надав суду жодних документів з підписом заповідача в час коли був посвідчений заповіт. Щодо доводів про захворювання заповідача, які могли вплинути на його почерк, такі не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки з медичних документів ОСОБА_6 не встановлено деформації рук, на яку посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень на позов.

Судом першої інстанції вірно встановлено вказані вище обставини, однак останній дійшов помилкового висновку про визнання заповіту нікчемним, так як такий необхідно визнати недійсним, що відповідає ст. 215 ЦК України, оскільки недійсність вказаного заповіту доводилася сторонами перед судом шляхом подання та збирання доказів, а не прямо встановлена законом, що необхідно для встановлення нікчемності правочину.

Відповідно до ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 грудня 2016 року в частині визнання заповіту нікчемним скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зареєстрований в реєстрі №2217.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді Т.І.Приколота

ОСОБА_10