Справа № 344/2658/17
Провадження № 2/344/2370/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся 25.11.2016 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.05.2007 року, актовий запис № 638, неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити проживати з позивачем.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.12.2016 року було задоволено позов ОСОБА_2: шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено проживати з позивачем ОСОБА_2.

24 лютого 2017 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.04.2017 року було задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду від 13.12.2016 року у звязку з нововиявленими обставинами, рішення суду від 13.12.2016 року скасовано.

11 квітня 2017 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій уточнив позовні вимоги, просив залишити дітей на проживання з матірю, а також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу, та залишення неповнолітніх дітей на проживання з нею, просила справу розглянути за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 072416 від 27 серпня 2009 року, виданого відділом РАЦСУ Івано-Франківського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 12.05.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 638 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 (а.с.7), ОСОБА_5 (а.с.5), ОСОБА_6 (а.с.6) та ОСОБА_7 (а.с.4).

Згідно з ч. 2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до розяснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, миритися вони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Сторони дійшли згоди про залишення їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проживати з матірю ОСОБА_3.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що зареєстрований 12.05.2007 року у відділі РАЦСУ Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 638.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з матірю ОСОБА_9.

Після набрання законної сили рішення суду надіслати до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового засідання, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Польська М.В.