Справа № 569/950/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника Рівненського обєднаного управління Пенсійного

фонду України Рівненської області ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за позовом Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Представник Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі РОУ ПФУ Рівненської області) ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь РОУ ПФУ Рівненської області надміру отриману пенсію у розмірі 90670,90 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_3, який перебуває на обліку в РОУ ПФУ Рівненської області та отримував пенсію за вислугу років починаючи з 08 жовтня 2002 року, в період з 01 листопада 2015 року по 31 липня 2016 року, будучи працевлаштованим на посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незаконно отримав пенсію у розмірі 90670,90 гривень.

При цьому посилається на положення Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, відповідно до яких у періоди з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсія позивачу не повинна була виплачуватися у разі роботи його на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Як на правову підставу позовних вимог, посилається на положення частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та статті 1212,1214,1215 ЦК України та вважає, що надмірна виплата пенсії відповідачу мала місце внаслідок зловживань з його боку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав і у задоволенні позову РОУ ПФУ Рівненської області просить суд відмовити за його безпідставністю.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що у період з 01 листопада 2015 року по 29 червня 2016 року він жодного дня не працював не лише на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», але і на жодних інших умовах.

04 листопада 2015 року наказом Міністерства юстиції України він був звільнений з роботи з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Своє звільнення він оскаржив до суду. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року його було поновлено на роботі. На виконання вказаної постанови суду Міністерством юстиції України 22 червня 2016 року був виданий відповідний наказ, з яким він був ознайомлений 30 червня 2016 року і на наступний день, 01 липня 2016 року, звернувся до РОУ ПФУ Рівненської області із заявою про зупинення виплати йому пенсії. Не дивлячись на це, 20 липня 2016 року позивач виплатив йому пенсію за липень 2016 року.

Посилання позивача на отримання ним у період з 01 листопада 2015 року по 29 червня 2016 року заробітної плати вважає безпідставним, оскільки за вказаний період, за постановою суду, йому було виплачено не заробітну плату, а середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вважає, що жодних зловживань з його боку не було.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в РОУ ПФУ Рівненської області з 08 жовтня 2002 року та отримує пенсію за вислугу років.

Наказом Міністерства юстиції України від 04 листопада 2015 року № 3727/к «Про звільнення ОСОБА_3І.» відповідач був звільнений з роботи з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Звільнення з роботи позивачем було оскаржено до суду шляхом звернення з адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року позивача було поновлено на роботі.

На виконання вказаної постанови суду Міністерством юстиції України 22 червня 2016 року був виданий наказ № 3685/к «Про поновлення ОСОБА_3І.», яким скасовано наказ Міністерства юстиції України від 04 листопада 2015 року № 3727/к «Про звільнення ОСОБА_3І.» та поновлено ОСОБА_3 з 04 листопада 2015 року на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

З наказом від 22 червня 2016 року № 3685/к відповідач був ознайомлений 30 червня 2016 року і на наступний день, 01 липня 2016 року, звернувся до РОУ ПФУ Рівненської області із заявою про зупинення виплати йому пенсії. Не дивлячись на це, 20 липня 2016 року позивач виплатив відповідачу пенсію за липень 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні наведені та встановлені судом обставини визнала, підтвердила факт звернення відповідача 01 липня 2016 року до РОУ ПФУ Рівненської області із заявою про зупинення виплати йому пенсії. Щодо виплати відповідачу пенсії 20 липня 2016 року за липень 2016 року суду пояснила, що 20 числа кожного місяця позивачем проводяться нарахування пенсій на наступний місяць.

Відповідно до вимог Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року, у періоди з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсія позивачу не повинна була виплачуватися у разі роботи його на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 у період з 04 листопада 2015 року до 30 червня 2016 року не працював не лише на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а взагалі не працював, будучи звільненим з роботи.

Поновлення відповідача на роботі та виплата на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі судового рішення, в контексті спірних правовідносин, на переконання суду, не може ототожнюватися ні з роботою на відповідній посаді, ні з отриманням заробітної плати.

Відповідно до положень статей 94,235 КЗпП України, середній заробіток за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, оскільки остання виплачується працівникові за виконану ним роботу, а є формою матеріальної відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Таким чином, посилання позивача на те, що у зазначений ним період відповідач працював, є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частинами першою та другою статті 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оцінюючи досліджені по справі докази і встановлені на їх підстави факти та обставини, суд прийшов до висновку як про відсутність будь-яких зловживань з боку ОСОБА_3 або подання ним недостовірних даних РОУ ПФУ Рівненської області, так і про відсутність будь-якої недобросовісності з його боку. Не встановлено судом і рахункової помилки з боку позивача.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав ні для стягнення з відповідача виплаченої йому за період з 01 листопада 2015 року по 31 липня 2016 року пенсії, ні для висновку про те, що вказана пенсія була отримана відповідачем надміру.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 10 квітня 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь