АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/681/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду ОСОБА_2 зазначав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.07.2016 року стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2016 року і до повноліття сина ОСОБА_4, а потім на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно і до її повноліття. Позивач вказує, що змінився його матеріальний стан, який не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі та порядку передбаченому вказаним рішенням суду, оскільки за станом здоровя не має можливості влаштуватися на роботу із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх дітей. Як наслідок позивач не отримує протягом тривалого проміжку часу заробітку чи будь-якого іншого доходу. Крім того, позивач зазначає, що не має у власності рухомого та нерухомого майна та перебуває на утриманні у своїх батьків. Тому, на підставі викладеного позивач просив суд зменшити розмір аліментів та стягувати на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття сина, а потім на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 250 грн. щомісячно і до її повноліття щомісячно.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку і в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Апелянт вказує, що суд прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову з тих підстав, що ОСОБА_2 не доведено обставини щодо погіршення його стану здоровя і майнового стану, адже йому призначено третю групу інвалідності. Апелянт вказує, що його позиція як батька, завжди була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачем щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання спільних дітей. Тому, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким його позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити.

Апелянт та відповідачка в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги, неправильно витлумачив норми ст. 192 СК України та не дотримався приписів ст. 212 ЦПК України.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 18 квітня 2016 року і до повноліття сина ОСОБА_4, а потім на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

02.09.2016 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницький відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №686/8567/16 від 29.07.2016 року. (а.с.9)

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що підстави, вказані в ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів відсутні.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу положень ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що стан здоров»я ОСОБА_2 після ухвалення 15 липня 2016 року Хмельницьким міськрайсудом рішення про стягнення аліментів погіршився, що підтверджується довідкою Хмельницької обласної медико-соціальної експертизної комісії від 28.07.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 призначена третя група інвалідності. (а.с.6).

Крім того, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у частині мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів, приймає до уваги як доказ епікриз історії хвороби №07643, відповідно до якого ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.11 по 24.11.2016 року (а.с.55) та відповідно до пенсійного посвідчення № ОСОБА_2 є інвалідом IІІ групи загального захворювання (а.с. 56).

Як вбачається з довідки УПФУ в Хмельницькій області №891118/33386 від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 перебуває на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам IІІ групи, яка становить 1130,00 грн. (а.с. 8).

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, який не дав належної оцінки дослідженим доказам, а тому висновок суду про недоведеність позову є помилковим.

Відповідно до розяснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню і з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища розмір аліментів, що присуджені рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.07.2016 року з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 і до повноліття сина ОСОБА_4 слід зменшити до 600 грн., а потім на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 і до її повноліття слід зменшити до 300 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 303, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнутих рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 липня 2016 року з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 та доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 до 600 грн. щомісячно і по досягненню повноліття сином ОСОБА_4, стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 - до 300 грн. щомісячно до її повноліття.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

______________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22ц/792/681/17

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № 48,50