АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Голови Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, треті особи: Об'єднана профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про скасування вимоги виборного органу про розірвання трудового договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/12910/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7098/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення (вимогу) виборного органу Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 14 березня 2016 року про розірвання трудового договору з генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 21 березня 2016 року до Голови Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України ОСОБА_8 звернувся голова Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_5 з вимогою про розірвання трудового договору з генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_6 не погоджується із зазначеною вимогою на тій підставі, що вимога підписана лише головою профкому, хоча у відповідності до положень ст.45 та ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» це рішення має бути колегіальним.

Відповідач не є професійною спілкою до якої входять працівники Концерну та створена 16 квітня 2015 року і зареєстрована в м. Бориспіль по вул. Київський шлях,1/37. Проте в м. Бориспіль Концерн не має жодних структурних підрозділів. Відповідач не пропонував ввійти до об'єднаної профспілки Концерну РРТ.

У відповідності до п.6.9.11 Положення про об'єднану профспілкову організацію Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення повноваженнями приймати та направляти вимогу про розірвання трудового контракту з позивачем наділений профспілковий комітет Об'єднаної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, а тому вимога про розірвання трудового договору яка надійшла від відповідача є незаконною.

Відповідач не є стороною Колективного договору підписаного між Концерном та об'єднаною профспілкою Концерну тому не мав права звернутись із вимогою.

Крім того позивач зазначав, що всі порушення, які визначені у вимозі є необґрунтованими.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, треті особи - Об'єднана профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України про скасування вимоги виборного органу про розірвання трудового договору - задоволено частково.

Визнано протиправним рішення (вимогу) виборного органу Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 19.02.2015 року про розірвання трудового договору з генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_6.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, Головою Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_6, представник третьої особи ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач Професійна спілка Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, третя особа: Об'єднана профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.2 а.с.192, 194), про причини неявки в судове засідання, суд не повідомили.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.305 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та третьої особи: Об'єднана профспілкова організація Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілкові органи мають право вимагати розірвання трудового договору (контракту) з керівником підприємства, установи або організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, про колективні договори та угоди. Вимога профспілкових органів про розірвання трудового договору (контракту) є обов'язковою для розгляду і виконання. У разі незгоди з нею керівник, стосовно якого прийнято рішення, або орган чи особа, від яких залежить звільнення керівника, можуть у двотижневий строк оскаржити рішення профспілкового органу до місцевого суду. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.

Відповідно до ст. 45 КЗпП України, на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред'явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, між Адміністрацією Концерну РРТ та трудовим колективом укладено Колективний договір на 2014-2016 роки, підписантом якого від імені трудового колективу виступила Об'єднана профспілкова організація Концерну РРТ.

Як свідчить Розділ 1, зокрема п.1.1 Колективного договору, інтереси трудового колективу представляє уповноважений орган трудових колективів Об'єднана профспілкова організація Концерну РРТ в особі голови Об'єднаної профспілкової організації Концерну РРТ, що діє на підставі Положення про ОПО Концерну РРТ.

Преамбулою Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» визначено, що цей Закон визначає засади колективно-договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин працівників і роботодавців, їх представників.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективні договори і колективні угоди» сторонами галузевої (міжгалузевої) угоди є: профспілкова сторона, суб'єктами якої є репрезентативні всеукраїнські профспілки та їх об'єднання, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона роботодавців, суб'єктами якої є репрезентативні всеукраїнські об'єднання організацій роботодавців, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона органів виконавчої влади, суб'єктами якої є відповідні центральні органи виконавчої влади (в частині виконання функцій з управління суб'єктами державної форми власності).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами. Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

Отже, відповідач під час захисту інтересів членів профспілки зобов'язаний одночасно керуватись положеннями статуту, законодавства та колективного договору.

Відповідно до статті 10 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно статті 11 КЗпП колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи. Колективний договір може укладатися в структурних підрозділах підприємства, установи, організації в межах компетенції цих підрозділів.

У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації.

Частиною 5 статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльність» встановлено, що профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін.

Встановлено що в Концерні радіомовлення, радіозв'язку та телебачення діє Об'єднана профспілкова організація на підставі Положення, яке затверджене 28.02.2007 року Постановою Президії ЦК Профспілки працівників зв'язку України.

Положенням про ОПО Концерну РРТ передбачено, що ОПО Концерну РРТ об'єднує Первинні профспілкові організації Концерну РРТ, а також може об'єднувати інші профспілкові організації установ, підприємств галузі, які пов'язані спільними інтересами та видом їх професійної (трудової) діяльності, незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно з п.4.2 Положення, основою ОПО Концерну РРТ є Первинні профспілкові організації Концерну РРТ, які діють відповідно до Статуту профспілки працівників зв'язку України та цього Положення.

Як вбачається із списку первинних профспілкових організацій, які входять до складу ОПО Концерну РРТ, в цей список включена ППО Концерну РРТ (дирекція) та ППО обласні, а всього їх 23.

Професійна спілка Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (яка є відповідачем у справі) створена 12.03.2015 року, має місце знаходження: АДРЕСА_1 та легалізована 16.04.2015 року.

Зазначена професійна спілка діє на підставі статуту Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (т.1 а.с.156).

Статтею 37 Статуту передбачено право Профкому прийняти рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, якщо він порушує законодавство про працю, про охорону праці, ухиляється від участі у переговорах щодо укладання або зміни колективного договору, не виконує зобов'язань за колективним договором.

Як убачається хз матеріалів справи та встановлено судом, розпорядженням прем'єр-міністра України А. Яценюка №7696-р від 30.07.2015 року ОСОБА_6 призначено генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Згідно наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України №438 від 05.08.2015 року вважається, що ОСОБА_6 приступив з 17.08.2015 року до виконання обов'язків генерального директора Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення відповідно до укладеного між ним та Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України контракту від 30.07.2015 р. на термін з 17.08.2015 р. по 16.08.2016 р. включно.

21.03.2016 року на адресу Адміністрації Держспецзв'язку на підставі статті 45 КЗпП України та ст.33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» надійшла вимога Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, яка зареєстрована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул.Київський шлях,1/37 кв.4 про розірвання трудового договору з генеральним директором Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_6

Вимога була прийнята на засіданні профспілкового комітету Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, як убачається з копії протоколу №20 від 14.03.2016 року.

Як убачається, у вимозі зазначено ряд порушень, які були вчинені на думку відповідача ОСОБА_6, як керівником Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Зокрема, у вимозі зазначено, що станом на 14.03.2016 року працівникам Концерну РРТ не виплачено частину заробітної плати за друге півріччя 2015 року та січень-лютий 2016 року, а загальна заборгованість по підприємству складає 5 500 000,00 грн.; затримується перерахування членських внесків на рахунок Професійної спілки Концерну РРТ, жодних перерахувань здійснено не було; не відбувається відрахувань коштів Профспілці на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу; безпідставно звільнені з посад директор департаменту роботи з органами влади, зв'язків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ ОСОБА_10 та провідний інженер відділу з контролю за використанням державної власності Концерну РРТ ОСОБА_11, які поновлені на посадах рішеннями судів; ОСОБА_6 умисно здійснюється перешкоджання діяльності профспілки - не допущені до робочих місць працівники профспілки; ОСОБА_6 в порушення ч.1 ст.45 КЗпП України не надав інформації до професійної спілки; ОСОБА_6 не забезпечив профспілку приміщенням з усім необхідним обладнанням, зв'язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною; ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 безпідставно відмовлено в оплаті коштів за листками непрацездатності; ОСОБА_10 в день звільнення не було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення, яка передбачена Колективним договором; не вжито жодних заходів щодо проведення попереднього та періодичного медичних оглядів працівників Концерну РРТ; ОСОБА_10 не забезпечено безпечні умови праці внаслідок чого вона отримала отруєння парами бензину в зв'язку з чим розпочато кримінальне провадження; в 2004 році ОСОБА_6 привласнив державні кошти в розмірі 567 307,00 грн.

Професійна спілка Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на засіданні, що відбулось 24.10.2016 року прийняла рішення про скасування вимоги від 14.03.2016 року про розірвання трудового договору з ОСОБА_6

Оскільки на час вирішення справи по суті оспорювана вимога про розірвання контракту скасована, то суд першої інстанції обґрунтовано не з'ясовував в судовому засіданні чи були порушення трудового законодавства та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» надано право виборному органу первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації прийняти рішення про вимогу до роботодавця розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує цей Закон, законодавство про працю, ухиляється від участі у переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов'язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.

Виборним органом профспілки або об'єднання у відповідності до ст.35 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є створені відповідно до їх статуту чи положення (загальні збори, конференції, з'їзди тощо).

Отже, враховуючи, що відповідач не є первинною профспілковою організацією Концерну, не приймала участі у погодженні та підписанні колективного договору, в подальшому після створення та легалізації не ввійшла до Об'єднаної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв'язку і телебачення, вимога прийнята не виборним органом первинної профспілкової організації, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не мав законом передбаченого права на внесення вимоги про розірвання трудового договору з позивачем.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Голови Професійної спілки Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: