справа 278/891/17
У Х В А Л А

19 квітня 2017 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Грубіян Є.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Станишівської об'єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на:

1. земельну ділянку площею 0,25 га , кадастровий номер :02:002:0525, що знаходиться по вул. Заруди, 37 в с. Лука Житомирського району Житомирської області;

2. земельну ділянку площею 0,17 га, кадастровий номер :02:002:0527, що знаходиться в с. Лука Житомирського району Житомирської області;

3. земельну ділянку площею 0,19 га, кадастровий номер :02:002:0526, що знаходиться в с. Лука Житомирського району Житомирської області;

4. земельну ділянку площею 2,7295 га, кадастровий номер :04:000:0424, що знаходиться за межами населених пунктів на території Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області;

5. домоволодіння, розташоване по вул. Заруди, 37 в с. Лука Житомирського району Житомирської області, та складається з житлового будинку та певних господарських будівель і споруд.

Оглянув дану позовну заяву разом з долученими до неї додатками, приходжу до висновку, що провадження у справі, на даний час, не може бути відкрите, а заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Позовна заява повинна містити ціну позову, щодо вимог майнового характеру (п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Ціна позову у заявах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог (п. 2, п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Як кореспондується ВССУ у пункті 16 Постанови Пленуму № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" від 21 серпня 2014 року оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

У свою чергу, заявником не надано суду актуальних документів щодо оцінки спірного у справі нерухомого майна, а ті що надані (стосовно лише земельних ділянок площами: 0,25га; 0,17 га та 0,19 га) станом дату звернення до суду з даним позовом є застарілими, адже оцінка була проведена 7.10.2016 року, а отже термін її дії сплив 7.04.2017 року. На спірну земельну ділянку площею 2,7295 га та домоволодіння позивачем узагалі не надано жодної оціночної документації.

Відтак, у зв'язку з відсутністю необхідної та актуальної на дату звернення до суду з даним позовом оціночної документації, реальну вартість спірного майна визначити неможливо, а отже і неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову і, з огляду на це, суму необхідного до сплати позивачем судового збору. Суд вважає, дійти висновку про те, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна не є можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80, ст. 119, ст. 121 ЦПК України, ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, Постанови КМУ № 358 від 21.08.14 року,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Станишівської об'єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без руху надавши строк у п'ять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків зазначених в ній.

Розяснити заявнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається адресату.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Грубіян