№ 556/191/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВК «Полиці» про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з СВК «Полиці» заборгованості за договором позики в сумі 40000 грн., а також судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.05.2015 року між позивачем та СВК «Полиці» в особі голови СВК ОСОБА_2, укладено договір позики грошових коштів в сумі 85000 грн., на термін 3 місяці. Разом з тим, після спливу строку повернення боргу, відповідач відмовляється та ухиляється від повернення боргу. У звязку з викладеним просив стягнути з СВК «Полиці» суму боргу за договором позики та судові витрати.

В судове засідання позивач надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідача визнав позов, про що надіслав суду письмову заяву, просив розглянути справу без його участі.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, судом встановлено, що 28.05.2015 року між позивачем та відповідачем, в особі голови ОСОБА_2 укладено договір позики на суму 85000 грн., згідно з яким СВК «Полиці» отримало вказані кошти та зобовязувалась повернути їх протягом 7 днів після закінчення терміну позики, що становить 3 місяці з дня підписання договору.

Факт укладення договору позики підтверджується оглянутими в судовому засіданні письмовими доказами, в т.ч.договором позики грошових коштів від 28.05.2015 року.

Як вбачається зі ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач виконав умови договору, а саме передав СВК «Полиці» кошти в сумі 85000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №15 від 28.05.2015 року.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідач СВК «Полиці» своїх зобовязань за договором належним чином не виконує, повернення боргу в повному обсязі не здійснює.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, в разі несвоєчасного повернення борг стягується в порядку виконання зобовязань. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась неповернутою, та сплати належних йому процентів.

Оскільки своїх зобовязань щодо повернення боргу відповідач СВК «Полиці» належним чином не виконав, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимог в частині стягнення судових витрат, до складу яких входить сплачений судовий збір в сумі 850 грн., що документально підтверджено позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.15, 30, 209, 212 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Стягнути з СВК «Полиці», в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 40000 (сорок тисяч) грн., а також судові витрати, понесені позивачем при подачі позову та підтверджені документально в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн., а всього стягнути 40850 (сорок тисяч вісімсот пятдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :