Справа № 526/1120/17
Провадження № 2/526/656/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 серпня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього на її користь на виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2в судові засідання 05.07.2017 року та 15.08.2017 року не з'явився, будучи згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 116827 від 23.12.2003 року, копії свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 005784 від 10.09.2005 року, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 087766 від 06.01.2015 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Усенко) ОСОБА_4.

Згідно довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 2519 від 06.06.2017 року, неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю ОСОБА_1

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач, згідно позовної заяви, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, зазначивши в якості мінімального розміру аліментів 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 640 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 179-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 158, 169, 174, 197, 209, 212-215, 223, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки та жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий А. М. Горошко