Справа № 191/5333/16-ц
Провадження № 2/191/39/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
05.05.2017 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Каліневич Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком ,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа : Відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона відповідно до договору дарування від 09.11.2001 року є власником житлового будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що розташовані за адресою: вул. М. Горького, 69, м. Синельникове, Дніпропетровська область. За даною адресою у належному їй житловому будинку зареєстровані : вона, її колншній чоловік - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та їх син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Фактично у даному житловому будинку мешкають лише вона та її син. З січня 2015 року сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено і з цього часу вони проживаємо окремо. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 13.04.2016 року по справі №191/1543/16-ц шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач зареєстрований у зазначеному житловому будинку з 02.04.2002 року, але з лютого 2015 року і по теперішній час у ньому не проживає. Відповідач не проживає у належному їй будинку, не веде спільне господарство, не приймає участі у витратах на його утримання. Позивач неодноразово телефоном намагалася вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстрації за адресою : вул. М. Горького, 69, м. Синельникове, Дніпропетровська область, але відповідач відмовляється робити це добровільно. Своєю бездіяльністю він порушує її права, як власника житла, оскільки вона не в змозі у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй житловим будинком, отримати субсидію на утримання будинку.
Між нею та відповідачем не існує будь-яких домовленостей щодо користування належним їй будинком, ОСОБА_2 не оплачує плату за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування ним.
У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, який розташований за адресою 6 вул. М.Горького, 69 м. Синельникове, Дніпропетровська область, що є підставою для зняття його з реєстрації.
Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем останні три роки. ОСОБА_2 більше року не проживає в будинку позивачки, він добровільно пішов з будинку, забравши свої речі, й до цього часу не повертався.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Таким чином, суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно договору дарування жилого будинку від 09.11.2001 року ОСОБА_5, як Даруватель, та ОСОБА_1, як Обдарована, уклали цей договір про таке : Даруватель подарував, а Обдарована прийняла у дар жилий будинок, який розташований по вул.. М.Горького,69 у м. Синельникове Дніпропетровської області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3307. Жилий будинок в цілому зареєстрований в Синельниківському МБТІ на праві приватної власності за ОСОБА_1.
Згідно довідки квартального комітету № 26 від 10.11.2016 року ОСОБА_1 проживає і зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та колишнім чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Також зазначено, що ОСОБА_2 за даною адресою не проживає з лютого 2015 року.
З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 02.04.2002 року.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний. Рішення набрало чинності 26.04.2016 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З норми ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач по справі являвся членом сімї позивача, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, але з лютого 2015 року в ньому не проживає без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належним їй житловим будинокм, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319,405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 60,88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком, який розташований за адресою: вул.. М.Горького, 69 м. Синельникове Дніпропетровська область, що є підставою для зняття його з реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_7