№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3544/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника відповідача: Костюк О.П.,

представника відповідача: Лисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», третя особа - ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль», третя особа - ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22 січня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗІЛ» під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, в результаті чого було пошкоджено автомобіль позивача.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «ЗІЛ» була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу, внаслідок чого у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно зі звітом про оцінку № 825 від 25 лютого 2016 року, який був проведений на її замовлення, матеріальний збиток, який було завдано автомобілю «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП становить 33 952 грн. 34 коп.

22 березня 2016 року позивач подала страховій компанії заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи, а 18 квітня 2016 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала на її рахунок в якості страхового відшкодування 7 539 грн.

Посилаючись на те, що між нею та страховиком виник спір щодо розміру страхового відшкодування і страховик не здійснив повну оплату страхового відшкодування, ОСОБА_5 просить стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на свою користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 26 413 грн. 34 коп., вартість проведення авто-товарознавчого дослідження у сумі 2 300 грн., 2 091 грн. 36 коп. пені, 6 804 грн. 85 коп. інфляційних витрат, 184 грн. 53 коп. - 3% річних, 1 697 грн. 62 коп. - моральної шкоди, а також стягнути з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль» на свою користь 1 697 грн. 62 коп. - моральної шкоди.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 450 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що суд неправомірно не прийняв до уваги звіт № 825 від 25 лютого 2016 року автотоварознавчого дослідження щодо дійсного розміру завданої матеріальної шкоди. Зазначала, що при визначенні розміру матеріальної шкоди страховою компанією сума була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Крім того, на сьогоднішній день автомобіль, пошкоджений внаслідок ДТП не відновлений, що є підставою для відшкодування моральної шкоди з обох відповідачів.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 та третя особа ОСОБА_6 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Лисенко Д.В. та представник відповідача КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль» Костюк О.П. в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником не доведено заявлені позовні вимоги, не надано доказів, що акт огляду та калькуляція ПрАТ «УПСК», на підставі яких останнім виплачено страхове відшкодування, були складені з порушенням вимог законодавства та не надано доказів на підтвердження своїх заявлених вимог щодо розміру збитків, завданих внаслідок ДТП., а тому суд дійшов висновку, що страховою компанією ПрАТ «УПСК» правомірно було виплачено страхове відшкодування на підставі ремонтної калькуляції № uip_10833від 18 лютого 2016 року.

Крім того, суд посилався на те, що звіт про оцінку № 825 від 25 лютого 2016 року не можливо прийняти як належний та допустимий доказ по справі відповідно ст. 59 ЦПК України, оскільки огляд транспортного засобу був проведений без участі представника страхової компанії ПрАТ «УПСК», що викликає у суду сумніви в об'єктивності та вірності проведеного дослідження.

Також, суд першої інстанції посилався на те, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивача внаслідок винних дій водія КП «ШЕУ«Магістраль» їй було заподіяно моральну шкоду у розмірі 450 грн., яка підлягає стягненню з відповідача - КП «ШЕУ«Магістраль», відповідно до ст. 23, 1167, 1172,1187, 1188 ЦК України. Відмовляючи у стягненні моральної шкоди з ПрАТ «УПСК», суд першої інстанції посилався на те, що доказів ушкодження здоров»я, що є наслідком ДТП, суду не надано.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Судом установлено, що 22 січня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗІЛ» під керуванням ОСОБА_6, який належить КП «ШЕУ «Магістраль» та автомобіля «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «ЗІЛ» була застрахована у ПрАТ «УПСК», що підтверджується полісом № АІ /9208723 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 62).

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Як убачається з матеріалів справи, 27 січня 2016 року до ПрАТ «УПСК» звернувся ОСОБА_8 з повідомленням за фактом ДТП, що сталася 22 січня 2016 року в смт. Козин, у якій було пошкоджено автомобіль «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 63).

27 лютого 2016 року представником страхової компанії (Стоміним С.А.) було оглянуто пошкоджений транспортний засіб та складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, який засвідчений підписом ОСОБА_8, який є уповноваженою особою позивача (а.с. 64).

ОСОБА_8, який є уповноваженою особою позивача, погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу. У межах строку наданого для прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» звернулося до Аварійного комісара ОСОБА_10 для визначення вартості відновлювального ремонту за фактом пошкодження автомобіля Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до ремонтної калькуляції № uip_10833від 18 лютого 2016 року вартість ремонту автомобіля Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1 без ПДВ становить 7 539 грн., з ПДВ 9 046 грн. 80 коп. (а.с. 65-68).

Згідно зі звітом про оцінку № 825 від 25 лютого 2016 року, який був проведений на замовлення позивача, матеріальний збиток, який було завдано автомобілю «Тойота Сієнна» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП становить 33 952 грн. 34 коп.(а.с. 8-22).

22 березня 2016 року ОСОБА_5 подала страховій компанії заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи (а.с. 7).

05 квітня 2016 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було складено страховий акт (а.с. 79) та 18 квітня 2016 року позивачу, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7 539 грн. на підставі ремонтної калькуляції № uip_10833від 18 лютого 2016 року.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги звіт № 825 від 25 лютого 2016 року автотоварознавчого дослідження, який був проведений на замовлення позивача, щодо дійсного розміру завданої матеріальної шкоди, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено, що акт огляду та калькуляції № uip_10833від 18 лютого 2016 року, на підставі яких ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування, були складені з порушенням вимог законодавства та не надано доказів на підтвердження заявлених вимог щодо розміру збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ПрАТ «УПСК» правомірно та у встановлений законодавством строк виплачено страхове відшкодування на підставі ремонтної калькуляції № uip_10833 від 18 лютого 2016 року у розмірі 7 539 грн., проведеної у присутності обох сторін, якими без зауважень було підписано акт огляду транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення моральної шкоди з відповідача КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль» у розмірі 450 грн., оскільки позивачу, як власнику пошкодженого у ДТП автомобіля, спричинена шкода саме з вини водія КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та експлуатації автомобільних шляхів та споруд на них «Магістраль». Доказів ушкодження здоров'я, що є наслідком ДТП, суду як першої так апеляційної інстанції позивачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову відповідає вимогам закону і обставинам справи. Статтею 308 ЦПК України встановлено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника не спростовують наведеного і зроблених в рішенні суду першої інстанції висновків, в зв'язку з чим підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 25 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: