Справа № 357/2033/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / міста Біла Церква Київської області, 3-я особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, про визнання недійсним рішення та поновлення на квартирному обліку,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 07 лютого 2017 року він отримав виписку з протоколу засідання житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / № 1 від 11.01.2017 року про зняття його з квартирного обліку у зв`язку з тим, що його звільнено з лав Збройних Сил України за станом здоров`я. Позивач ОСОБА_1 , перебуваючи у військовому званні підполковника , у травні 2008 року був звільнений в запас, його вислуга років у ЗСУ складає більше 25 років, з 20 червня 1994 року перебував на квартирному обліку. Позивач просить суд визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / про зняття його з квартирного обліку, яке оформлене протоколом № 1 від 11.01.2017 року; зобов`язати відповідача поновити його разом з сім`єю на квартирному обліку у військовій частині пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / міста Біла Церква.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач направив до суду письмові заперечення на позов, з яких вбачається, що оскільки позивача звільнено зі служби в Збройних Силах України, то згідно п.п 2.18 наказу МО України № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» такі військовослужбовці знімаються з квартирного обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби), а тому рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку винесено правомірно.

Представник 3-ї особи - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква надсілав до сду письмово викладені заперечення.

Оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що за наказом Начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії Кириченка С.О. від 23 травня 2008 року № 189 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом 67 підпункт «б» (за станом здоров`я) з правом носіння форми одягу.

Як зазначено в наказі, вислуга років позивача у Збройних Силах становить: календарна-27 років. Підлягав направленню на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області.

З матеріалів справи також вбачається, що на засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_3 №35 від 20 червня 1994 року було вирішено поставити сім`ю ОСОБА_1 складом 4 чол. на квартирний облік, як безквартирного. На засіданні житлової комісії Білоцерківського гарнізону від 28 лютого 2005 року протоколом №6 позивача залишено на квартирному обліку при Білоцерківському гарнізоні згідно п.37 наказу МО України №20. На засіданні житлової комісії при Білоцерківському ОМВК протокол №42 від 24 лютого 2006 року було вирішено зарахувати на квартирний облік підполковника ОСОБА_1 . На засіданні житлової комісії при Білоцерківському ОМВК протокол №86 від 26 жовтня 2011 року було вирішено зарахувати підполковника запасу ОСОБА_1 на позачергову чергу з 23 травня 2008 року. На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_2 протокол № 10 від 26 червня 2013 року було вирішено зарахувати сім`ю підполковника запасу ОСОБА_1 до загальної черги, для отримання житлового приміщення, складом 4 особи з 20 червня 1994 року, а також зарахувати з 23 травня 2008 року в пільгову чергу для отримання житлового приміщення позачергово, як звільненого з військової служби в запас за станом здоров`я, відповідно до наказу Міністерства оборони України №737.

Позивач разом з членами сім`ї на даний час зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 де займають житлову площу на третьому поверсі. Будинок належить КЕВ м.Біла Церква.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / міста Біла Церква від 11.01.2017 року, яке оформлено протоколом № 1, позивача знято з квартирного обліку у цій військовій частині з членами сім`ї відповідно до п.п. 2.16, наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами, оскільки не передбачено зарахування даної категорії громадян на квартирний облік в іншому населеному пункті (м.Біла Церква) крім місця проходження служби (м.Макарів).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства /п.1.5 Інструкції/.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, позивач, вислуга на військовій службі якого більше 20 років, який разом з членами сім`ї немає власного житла, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.

Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила п.п. 2,16, 2.18 вказаної вище Інструкції, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами.

Так, за ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Згідно положень п.2.18 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

А оскільки позивача звільнено з військової служби з підстав не зазначених в абзаці першому пункту 2.16 Інструкції /в зв`язку із станом здоров`я/, то відповідачем і було прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку.

Але на дату звільнення позивача зі служби у грудні 2005 діяла Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженп наказом МО України № 577 від 06 жовтня 2006 р./ далі Інструкція/ Відповідно до пункту 3.10 цієї Інструкції, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, на час звільнення позивача зі служби в зв`язку зі скороченням штатів вказаною вище Інструкцією позивачу було гарантовано право перебувати на квартирному обліку у військовій частині та отримати житло з державного житлового фонду за місцем проживання та реєстрації.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

А тому з врахуванням наведених вище правових норм суд вважає, що позивач мав право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку у військовій частині за місцем проживання / реєстрації/

Згідно з п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку.

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових

умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави

для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової

компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки він зареєстрований у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби були відсутні.

А тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати в/ч пп НОМЕР_1 / НОМЕР_2 / поновити його з членами сім`ї на квартирному обліку у цій військовій частині.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.

Керуючись ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст.ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст.40 ЖК України, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області про зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку, яке оформлено протоколом № 1 від 11.01.2017 року.

Зобов`язати військову частину пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області поновити ОСОБА_1 разом з членами сім`ї, а саме: дружиною ОСОБА_2 , 1963 р.н; сином ОСОБА_3 , 1986 р.н., та сином ОСОБА_4 , 1991 р.н., на квартирному обліку у військовій частині пп НОМЕР_1 /А 1232/ міста Біла Церква Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель