ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
Справа № 636/2483/17
Провадження №2/636/1511/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору,

встановила :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів за договором позики, відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення зобовязання.

3 серпня 2017 року суддею винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху через те, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: відсутній оригінал розписки; не повному обсязі сплачено судовий збір, який відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI сплачується як за позовні вимоги немайнового, так і майнового характеру - у відсотковому співвідношенні до ціни позову; не зазначено доказів, що підтверджують кожну викладену в позові обставину, зокрема, щодо спричинення моральної шкоди, та позивачу надано термін для усунення недоліків позовної заяви впродовж пяти днів з дня отримання нею ухвали.

15 серпня 2017 року від позивача надійшла заява про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, посилаючись на те, що її майновий стан не дозволяє їй сплатити повністю судові витрати внаслідок того, що вона не працює, отримує невелику пенсію.

Заява про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З даної норми вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, позивачем не зазначено жодних доказів, які б підтверджували її неспроможність сплатити судовий збір по даній цивільній справі в повному обсязі на момент подання позовної заяви, отже, відповідні докази у справі відсутні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору на певний строк є правом, а не обов'язком суду, в клопотанні не зазначено жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає їй сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі на момент подання позовної заяви, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст. 119 ЦПК України, суддя, -

постановила :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Повідомити позивача про необхідність сплатити судовий збір впродовж пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Cуддя: С.А. Оболєнська