печерський районний суд міста києва
Справа № 2-3189/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г.О.,

при секретарі - Руденко Н.І,

розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Артемчука Т.В., заінтересована особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою та просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у невинесені постанови про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення суду та зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 44204242.

Свою скаргу мотивує тим, що державним виконавцем не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, незважаючи на те, що вона 07.12.2016 року сплатила на корись ОСОБА_3 в повному обсязі суму боргу, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій за виконавчим листом № 2-3189, виданим 19.03.2014 року Печерським районним судом м. Києва.

Представник заінтересованої особи подав до суду свої письмові пояснення в яких посилається на те, що на виконанні у Головного державного виконавця відділу примусовго виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. знаходиться провадження № 44204242, в рамках якого здійснюється стягнення на користь ОСОБА_3 з боржника ОСОБА_1 суми основної заборгованості в розмірі 135 176 грн. 25 коп., інфляційних витрат в розмірі 7 299 грн. 50 коп., трьох відсотків річних в розмірі 11 538 грн. 00 коп., 1 540 грн. 14 коп. у відшкодування судових витрат, загальна сума стягнення 155 553 грн. 89 коп.

ОСОБА_1 в своїй скарзі зазначила, що 07.12.2016 р. нею була сплачена повна сума заборгованості, про що вона повідомила державного виконавця заявою від 08.12.2016 р., в зазначеній заяві ОСОБА_1 просила виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження та зняти арешт з майна боржника.

Як вбачається з виписки рахунку ОСОБА_3, 07.12.2016 р. на його рахунок надійшли кошти в сумі 148 500 грн., з призначенням платежу «оплата боргу за виконавчим листом № 2-3189 видан. 19.03.2014 р. Печерським районним судом м. Києва, ВП № 44204242», інших платежів на рахунок ОСОБА_3 не надходило.

Враховуючи суму заборговааності ОСОБА_1 та суму сплачених нею коштів, остання недоплатила на користь ОСОБА_3 - 7 053 грн. 89 коп.

Таким чином станом на сьогоднішній день підстав для закінчення виконавчого провадження немає, адже сума заборгованості сплачена не в повному обсязі, а значить рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист від 19.03.2014 року № 2-3189/12 не може вважатись фактично виконаним.

Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Артемчука Т.В.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій просив задовольнити скаргу в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив відмовити в задоволенні скарги на підставі наявних в справі матеріалів.

Державний виконавець, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, про відмову в задоволенні скарги, враховуючи наступне.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний накласти арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для зняття виконавцем арешту с усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнення з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києві від 10.09.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 13 5176 гривень 25 копійок, інфляційні витрати в розмірі 7 299 гривень 50 копійок, три відсотки річних в розмірі 11 538 гривень 00 копійок. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року скасоване в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 та постановлене нове, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму основної заборгованості - 278 600, 00 грн.; три відсотки річних - 13 595,89 грн.; а всього 292 195 грн. 89 коп., а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 922 грн.

19.03.2014 року за вказаними рішеннями виданий виконавчий лист.

Постановою від 12.03.2015 року виконавче провадження № 44204242 прийняте до виконання головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчуком Т.В.

ОСОБА_1 07.12.2016 р. на рахунок ОСОБА_3 перерахувала кошти в сумі 148 500 грн. 00 грн., з призначенням платежу «оплата боргу за виконавчим листом № 2-3189 видан. 19.03.2014 р. Печерським районним судом м. Києва, ВП № 44204242», інших платежів на рахунок ОСОБА_3 не надходило. Враховуючи суму заборговааності ОСОБА_1 та суму сплачених нею коштів, остання недоплатила на користь ОСОБА_3 - 7 053,89 грн. (155 553,89 грн. - 148 500,00 грн.)

У п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії державного виконавця були правомірними та з додержанням вимог закону, а відтак скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Артемчука Т.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 11, 22, 23, 25, 23, 28, 57 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 447-453 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Артемчука Т.В., заінтересована особа ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Матійчук Г.О.