Справа № 2-о/331/56/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

за участю представника

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Драпата О.М., -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Драпата О.М.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, з якою він проживав з літа 2010 року однією сім'єю. Заповіту вона по собі не залишила. Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.05.2016 р., актовий запис №1080.

08.07.2016 р. він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Драпатої О.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, на підставі якої було заведено спадкову справу №3/2016.

26.12.2016 року, коли строк для прийняття спадщини після ОСОБА_4 вже минув, він подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак того ж дня нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2016 р. №б/н, у якій зазначила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно надати рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавицем.

Факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4., підтверджується наступними обставинами.

ОСОБА_2 та його старший брат - ОСОБА_5, проживали разом з батьками за адресою АДРЕСА_1 з 1971 р., де батькові після демобілізації була надана трикімнатна квартира в новому будинку. Після здобуття вищої освіти він переїхав до м. Києва, де учився на денному відділенні аспірантури в Інституті електродинаміки АН УРСР, потім працював.

У 1977 році брат ОСОБА_5 переїхав працювати до м. Дніпропетровська.

У 1979 році помер їх батько. Мати, ОСОБА_6, 1927 р.н., у квартирі у м. Запоріжжі проживала одна.

У 1994 році він повернувся до м. Запоріжжя.

У 1997 р. ОСОБА_2 продав свою квартиру в м. Києві і прописався у квартирі матері, на той час вже приватизованій. У 2006 році він розлучився з дружиною, яка виїхала за межі України. З того часу в іншому шлюбі він не перебував.

28.08.1996 р. його брат - ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, про що того ж дня Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська було видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3.

Після укладення шлюбу ОСОБА_5 і ОСОБА_4 проживали у м. Дніпропетровську у квартирі, яка належала ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07.07.2007 р., актовий запис №5421, а також довідкою про причину смерті №183, виданою лікарем поліклініки №1 Міської клінічної лікарні №10 м. Дніпропетровська 07.07.2007 р.

Його мати ОСОБА_6, інвалід війни 1 групи, учасник бойових дій, дуже важко перенесла смерть свого старшого сина ОСОБА_5, стало помічатися ослаблення пам'яті, траплялись запаморочення, почастішали стрибки артеріального тиску, додалося хронічне обструктивне захворювання легень. Став потрібен сторонній догляд, якого він забезпечити не міг.

ОСОБА_4 з 1978 р. працювала завідувачем лабораторії у Дніпропетровському державному університеті. Зарплата у неї була невелика, її становище помалу стало зовсім скрутним. Розуміючи, що самотужки ОСОБА_4 не зможе вирішити свої матеріальні проблеми та усвідомлюючи потребу матері у сторонньому догляді, він запропонував їй переїхати та помогти доглядати матір (її свекруху), а він буде забезпечувати її матеріальною підтримкою.

У 2010 р. ОСОБА_4 прожила з ними ціле літо (щорічна відпустка). В цей час вони остаточно домовились, що будуть жити всі разом. Наприкінці серпня на початку вересня 2010 р. ОСОБА_4 повернулась до м. Дніпропетровська і подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням. Наказом від 08.09.2010 р. №580к її було звільнено з роботи з 15.09.2010 р., що підтверджується записом у трудовій книжці.

Її речі перевезли до м. Запоріжжя, вона здала свою квартиру в м. Дніпропетровську в оренду і остаточно оселилась мешкати у АДРЕСА_1.

Стан здоров'я матері дедалі погіршувався і у 2012 році у неї на тлі дисциркуляторної енцефалопатїї почала розвиватися деменція, що призвело до дезорієнтації у часі і просторі, порушились функції контролю тазових органів. Після огляду на стаціонарі госпітального відділення 2-ї міської лікарні 22-23 листопада 2012 р. було констатовано протипоказання до госпіталізації, а також потреба в постійному сторонньому догляді та спостереженні (виписний епікриз з історії хвороби №3788). У грудні 2012 року її було поставлено на облік до психоневрологічного диспансеру. Самостійні пересування давались матері дуже важко. Динаміка погіршення стану її здоров'я простежується за виписними епікризами 2012 і 2014 років.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 30.01.2014 р., актовий запис №547.

З вересня 2010 р. ОСОБА_4 безперервно проживала разом з ним та свекрухою. Після смерті ОСОБА_6 вона і далі проживала у м. Запоріжжі. Повертатися до м. Дніпропетровська не було жодного сенсу. Ні повернутися на стару, ні знайти нову роботу у віці 66 років вона вже не могла. Єдиним джерелом її доходів залишалася пенсія у розмірі, який не досягав прожиткового мінімуму, і дохід від оренди студентами її квартири у м. Дніпропетровську. З огляду на це вони вирішили, що вона і надалі житиме у м. Запоріжжі.

Восени 2015 року орендарі виїхали з квартири у м. Дніпропетровську, нових ОСОБА_4 знайти вже не могла, тож квартира стала для неї тягарем, який замість невеликих прибутків почав приносити збитки. Водночас почало погіршуватись вже її здоров'я. У неї розвився склероз судин головного мозку, який супроводжувався запамороченнями, частими головними болями, стрибками тиску. Навесні 2016 р. ОСОБА_4 вирішила продати квартиру у м. Дніпрі, оскільки остаточно вирішила і надалі жити у м. Запоріжжі.

02.05.2016 р., після Великодня, він відвіз її машиною до м. Дніпра, вони відвідали могилу ОСОБА_5, і вона лишилась займатися питанням продажу квартири.

11.05.2016р. йому зателефонував лікар швидкої допомоги і повідомив, що ОСОБА_4 терміново госпіталізують з підозрою на інсульт. Вранці 12.05.2016 р. він приїхав до Дніпропетровського клінічного об'єднання швидкої медичної допомоги (ДКО ШМД), де перебувала ОСОБА_4, з наміром організувати її транспортування для подальшого проходження лікування у м. Запоріжжя. Однак завідувач відділенням повідомив, що у ОСОБА_4 стався інсульт, і вона потребує інтенсивного лікування щонайменше найближчі 5 днів, і лише потім, за результатами оцінки її стану здоров'я можна буде робити висновки про можливість її транспортування спецавтомобілем до м. Запоріжжя. ОСОБА_2 придбав рекомендовані ліки і лікувальні засоби, а також залишив гроші в розрахунку на 5 днів, після чого повернувся до м. Запоріжжя вирішувати питання транспортування ОСОБА_4

Однак ІНФОРМАЦІЯ_4. йому зателефонував завідувач відділенням ДКО ШМД і повідомив про смерть ОСОБА_4

14.05.2016р. ОСОБА_2 в м. Дніпрі вирішував питання перевезення тіла ОСОБА_4 з лікарні до моргу, одержанням довідки про причину смерті, свідоцтва про смерть а також організації її поховання поряд з чоловіком (його братом).

16.05.2016р. він отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_4, того ж дня відбувся похорон ОСОБА_4 Родичів у ОСОБА_4 не залишилось, він оплатив її похорон, організував її поминки.

Причина смерті ОСОБА_4 зазначена у лікарському свідоцтві про смерть, частиною якого є довідка про причину смерті, видана Комунальним закладом «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради 14.05.2016 р. Після поховання ОСОБА_4 ритуальною службою м. Дніпропетровська (Комунальне підприємство «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради) 16.05.2016 р. йому видано свідоцтво про поховання серії НОМЕР_6. Витрати на організацію поховання та поминки ОСОБА_4 підтверджуються рахунком-замовленням ритуальної служби та квитанціями про оплату ритуальних послуг.

Після смерті ОСОБА_4 він єдиний прийняв спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом.

З ОСОБА_4 вони проживали однією сім'єю з літа 2010 р. утрьох: він, ОСОБА_4 як вдова старшого брата, а також ОСОБА_6 - його мати і свекруха ОСОБА_4 І ОСОБА_6, і ОСОБА_4 потребували матеріальної підтримки, адже основним джерелом їхніх доходів були невеликі пенсії. Після смерті брата (ОСОБА_5.) він залишився єдиною людиною, котра могла надати їм таку підтримку: інших дітей у матері не було, у ОСОБА_4 родичів взагалі не залишилося.

Для доведення належності до кола четвертої черги спадкоємців за законом після ОСОБА_4 йому потрібно встановити факт проживання з нею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З приводу факту, за встановленням якого він звертається до суду, спору про право не існує: після смерті ОСОБА_4 ніхто інший, крім нього, спадщину не прийняв. Про відсутність спору про право також свідчить той факт, що оформити спадкові права він має намір у загальному нотаріальному порядку. Факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2010 р. по 2016 р. можуть також підтвердити свідки - сусіди та друзі сім'ї.

На підставі викладеного, просить суд встановити факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2010 р. по 2016 р.

Заявник у судовому засіданні підтримав свої вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Представник заявника в суді підтримав позицію свого довірителя.

Представник заінтересованої особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Драпата О.М. у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами спарви встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_7, виданим Рибацькою селищною Радою депутатів трудящих Павлов- ського району Ленінградської області РРФСР 13.01.1948 р., актовий запис №5 та НОМЕР_8, виданим Рибацькою селищною Радою депутатів трудящих м. Ленінграду 10.01 Л 956 р., актовий запис №10 (а.с. 10).

Мати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6, 1927 р.н., проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

З 1997 року ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

21.03.2006 року згідно рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано (а.с. 12).

28.08.1996 р. ОСОБА_5 (який є братом позивача) зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, згідно Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська видано свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 (а.с. 13).

ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 38).

У ОСОБА_5 виявили онкологічне захворювання, а ІНФОРМАЦІЯ_5 він помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 07.07.2007 р., актовий запис №5421, а також довідкою про причину смерті №183, виданою лікарем поліклініки №1 Міської клінічної лікарні №10 м. Дніпропетровська 07.07.2007 р. (а.с. 14-17).

Мати заявника ОСОБА_6 страждала на різні захворювання, тому був потрібен сторонній догляд, якого позивач забезпечити не міг.

ОСОБА_4 з 1978 р. працювала завідувачем лабораторії у Дніпропетровському державному університеті. Наказом від 08.09.2010 р. №580к її було звільнено з роботи з 15.09.2010 р., що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 18).

Стан здоров'я ОСОБА_6 погіршувався, у 2012 році у неї почала розвиватися деменція, що призвело до дезорієнтації у часі і просторі, порушились функції контролю тазових органів. Після огляду на стаціонарі госпітального відділення 2-ї міської лікарні 22-23 листопада 2012 р. було констатовано протипоказання до госпіталізації, а також потреба в постійному сторонньому догляді та спостереженні (виписний епікриз з історії хвороби №3788). У грудні 2012 року її було поставлено на облік до психоневрологічного диспансеру. Самостійні пересування давались матері дуже важко. Динаміка погіршення стану її здоров'я простежується за виписними епікризами 2012 і 2014 років (а.с. 19-20).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 30.01.2014 р., актовий запис №547 (а.с. 21,22).

З вересня 2010 р. ОСОБА_4 безперервно проживала разом з позивачем та свекрухою ОСОБА_10 Після смерті ОСОБА_6 вона і далі проживала у м. Запоріжжі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, частиною якого є довідка про причину смерті, яка видана Комунальним закладом «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради 14.05.2016 р. (а.с. 24).

Факт смерті також підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.05.2016 р., актовий запис №1080 (а.с. 5).

Похованням та поминками ОСОБА_4 займався ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про поховання серії НОМЕР_6, яке видане ритуальною службою м. Дніпропетровська (Комунальне підприємство «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради) 16.05.2016 р. ; квитанцією № 756824 від 14.05.2016 р.; рахунком-замовленням на придбання-оформлення предметів та послуг похоронного призначення; чеками (а.с. 25-28).

Згідно спадкової справи заповіт ОСОБА_4 не складала (а.с. 49).

Згідно заповідального розпорядження ОСОБА_4 розпорядником одного вкладу у ПАТ КБ «ПриватБанк» є ОСОБА_2 (а.с. 51, 53)..

08.07.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Драпатої О.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, на підставі якої було заведено спадкову справу №3/2016 (а.с. 35).

Інші спадкоємців заяви про прийняття спадщини не подавали (а.с. 34-65)

Заявник подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 63).

26.12.2016 року нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №б/н, у якій зазначила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно надати рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавицею (а.с. 64).

Для доведення належності до кола четвертої черги спадкоємців за законом після ОСОБА_4 йому потрібно встановити факт проживання з нею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З приводу факту, за встановленням якого він звертається до суду, спору про право не існує: після смерті ОСОБА_4 ніхто інший, крім нього, спадщину не прийняв.

Факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю з 2010 р. по 2016 р. також підтвердили свідки, які були допитані у судовому засіданні.

Так, згідно пояснень свідка в суді ОСОБА_11, яка є сусідкою заявника, зазначила, що ОСОБА_4 доглядала за ОСОБА_6 та мешкала разом в квартирі АДРЕСА_1, з 2010 року по день її смерті.

Свідок ОСОБА_12, яка була допитана у судовому засіданні яка є сусідкою ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_4 з 2010 року по 2016 рік мешкала за адресою: АДРЕСА_1, вона допомагала по господарству, доглядала за старенькою свекрухою та мала окрему кімнату.

Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що з 2010 року з ним однією родиною мешкала ОСОБА_4, яка доглядала за свекрухою та матір'ю заявника. Після смерті матері заявника ОСОБА_4 продовжила мешкати разом з ОСОБА_2, оскільки потребувала матеріальної допомоги, яку їй надавав ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив суду, що він є двоюрідним братом заявника, ОСОБА_4, з 2010 року мешкала в квартирі ОСОБА_2, допомагала йому по господарству, доглядала ОСОБА_10, а після смерті останньої продовжувала мешкати в його квартирі по день своєї смерті.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_15, який є другом дитинства ОСОБА_4, після того, як захворіла мати ОСОБА_2, ОСОБА_4 переїхала до позивача в квартиру, перевезла свої речі, мала там свою окрему кімнату. У них були дуже дружні стосунки. Після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_4 продовжила мешкати з ОСОБА_16 до своєї смерті. Поховав її також ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, спадкову справу, суд приходить до висновку, що оскільки підтверджено факт проживання заявника однією сім'єю з ОСОБА_4, з 01.10.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, метою встановлення факту є вирішення питань про спадкове майно, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 256, 257 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Береза Білоруської РСР, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, однією сім'єю з 01.10.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Москва, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні - в той же строк та порядок з дня отримання копії повного рішення.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

24.04.2017