Справа № 645/4009/17
Провадження № 2/645/2235/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Шарка О.П
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора, в якому просить судвстановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 7 квітня 2015 року, актовий запис №7280, починаючи з 2008 року по день її смерті, за адресою: АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_2 (Корчагінців) у м.Харкові, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 7 квітня 2015 року, актовий запис №7280.
В обґрунтування позову позивач зазначала, що на початку 2008 року, після розірвання шлюбу зі своїм чоловіком ОСОБА_5 вона переїхала проживати до двоюрідної сестри її бабусі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1, оскільки надалі мешкати в одному будинку з колишнім чоловіком було нестерпно, а ОСОБА_4 була одинокою і у них протягом тривалого часу склалися доброзичливі відносини. ОСОБА_4 була самотньою жінкою, і через стан здоровя, постійні хвороби та похилий вік, на момент її переїзду їй було майже 70 років, потребувала сторонньої допомоги та піклування. Вона стала допомагати ОСОБА_4 по господарству, готувати їжу, ходити за покупками, оскільки сама бабуся цього вже робити не могла, оскільки починаючи з 2010 року вона взагалі була прикута до ліжка. 07 квітня 2015 року ОСОБА_4, 26.08.1938 року померла, оскільки інших родичів у неї не було, всіма похоронними клопотами, не зважаючи на важке матеріальне становище, позивач займалася сама, поховавши за власні кошти. Зі слів бабусі ОСОБА_4, їй було відомо, що у неї був онук ОСОБА_3, який мешкав за адресою: АДРЕСА_3, однак, вона його жодного разу не бачила, ОСОБА_4 з ним також не спілкувалася, він жодного разу не приходив до бабусі, не телефонував їй. Після смерті бабусі, вона продовжила мешкати у її квартирі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки не мала іншого місця проживання, поступово почала робити в квартирі ремонт, сплачувати за комунальні послуги. Онук ОСОБА_3 жодного разу до квартири не приходив, його місцеперебування йому не відомо. Оскільки на момент смерті бабусі вона більше семи років проживала з нею в одній квартирі, була повязана спільним побутом, вважає, що вона фактично прийняла спадщину після її смерті. У серпні 2017 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки вона пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини і не надано суду доказів на підтвердження нашого спільного проживання з бабусею. На момент смерті бабусі ОСОБА_4 позивач проживала з нею однією сімєю, повязані були спільним побутом.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4, 26 серпян ІНФОРМАЦІЯ_4, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Корчагінців) 5, кв. 352, померла 7 квітня 2015 року, актовий запис №7280.
Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_4 (Корчагінців), у м.Харкові .
У серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, однак Нотаріусом Першою Харківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки вона пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини і не надано суду доказів на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем
Також з зазначеної постанови нотаріуса від 22.08.2017 року вбачається, що окрім заяви позивача ОСОБА_2, інших заяв про прийняття спадщини не надходило.
За змістом ст. 3 ч.2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
У ході судового розгляду встановлено, що на момент смерті ОСОБА_4 позивач протягом тривалого часу проживала з нею однією сімєю, спільно проживали, повязані були спільним побутом.
Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен окремо пояснили, що вони є сусідами позивача ОСОБА_2, остання мешкала разом з ОСОБА_4 однією сімєю протягом більше ніж пять років, доглядала за нею, піклувалася про неї, придбала все необхідне, зокрема продукти харчування та необхідні ліки.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Встановлення факту проживання однією сім'єю мене і спадкодавця, має для мене суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 263, 264-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -- Перша Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 7 квітня 2015 року, актовий запис №7280, починаючи з 2008 року по день її смерті, за адресою: АДРЕСА_1
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_2 (Корчагінців) у м.Харкові, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 7 квітня 2015 року, актовий запис №7280.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Надруковано в нарадчій кімнаті.
Головуючий-суддя: