Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/204/17
провадження: 2/614/96/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

20.04.2017 року Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И В:

04.04.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 5 серпня 2008 р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ Харківської обл., актовий запис №28, про що видане свідоцтво серії І-ВЛ №095238.

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Оскільки спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2011 р. сторони проживають окремо, але шлюб між ними не розірвано.

Їхні дочки залишаються проживати з позивачем, навчаються в Підлиманській ЗОШ, тому їй самій доводиться забезпечувати їх всім необхідним.

Відповідач не приймає ніякої участі в їх утриманні та вихованні, ніякої матеріальної допомоги на утримання дочок не надає.

Позивач працює в СФГ «Моноліт», але її заробітної плати ледве вистачає на харчування. Оформити соціальну допомогу як багатодітна мати на дітей вона не може, тому що у них є батько.

Відповідач має дохід, періодично виїжджає працювати до Росії, але відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тобто ухиляється від утримання дітей.

Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться.

Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом надсилання судової повістки за адресою реєстрації згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській обл. відповідно до ст.74 ЦПК України.

Таким чином, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України та ст.158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилися дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-10), які проживають з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №265 від 31.03.2017 р. Виконкому Підлиманської сільської ради (а.с.16).

Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також, згідно з ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відтак, обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 ч.2 СК України "мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...".

Стосовно самого розміру аліментів, то в даному випадку суд наголошує на наступне. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., підписаної Україною 21.02.1990 р., ратифікованої 27.02.1991 р., зазначено, що Організація Обєднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сімї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобовязання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Обєднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності.

Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, діти знаходяться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги від відповідача, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач періодично виїжджає працювати до Росії, аліментів нікому іншому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, згідно ст. ст. 180, 181 ч.3, 182ч.2 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,158,212,214,218,224-226, п.1 ст.367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі 1/2 частини доходів усіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня подачі заяви до суду 04.04.2017 р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 750,00 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гуляєва Г. М.