У Х В А Л А

15.05.2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

при секретарі Буга Р.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва, третьої особи: Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До початку розгляду справи по суті головуюча по справі ОСОБА_3 заявила самовідвід з тих підстав, що відповідно до листа Апеляційного суду Вінницької області від 07.04.2017 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи: Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, направлені до Вінницького районного суду Вінницької області, для розгляду.

Позивач ОСОБА_1 заперечив проти задоволення заяви про самовідвід.

Інші учасники судового розгляду, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява судді Сенько Л.Ю. про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в необєктивності та неупередженості судді.

Згідно положень ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід. На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Беручи до уваги обставини викладені в заяві про самовідвід, з метою уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості, головуюча підлягає самовідводу.

Керуючись ст.ст. 20 -23 ЦПК України, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН від 27.07.2006 року №2006/23,суд

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Сенько Л.Ю. - задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області в порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя