Справа № 304/421/17
Провадження № 2/304/201/2017
У Х В А Л А

24 квітня 2017 рокум. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,7 га для обслуговування домоволодіння та садівництва, що розташована в м. Перечин, вул. Ужгородська, 5/3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Свої вимоги мотивує тим, що 26 вересня 1989 року помер ОСОБА_2 Після того, 22 травня 1991 року він та його мати ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право на спадщину по закону. 29 квітня 2004 року мати померла та залишила заповіт, за яким належну частину жилого будинку з надвірними будовами, що розташований в селищі Перечин по вул. Жовтнева, 5, заповіла йому. Так, він є спадкоємцем за своїми батьками всього майна, що складається з домоволодіння, розташованого на земельній ділянці розміром 1 143 кв. м., а також земельної ділянки, площею 0,07 га для обслуговування домоволодіння та садівництва, яка розташована в м.Перечин, вул. Ужгородська, № 5/3. Оскільки, його право власності як спадкоємця на зазначену земельну ділянку виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 травня 1991 року та заповіту від 14 серпня 1991 року, але спадкодавець за життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності, тому просить позов задовольнити.

В якості забезпечення вказаного позову, у звязку з тим, що відповідач відчужила будівлю колишньої котельні теплопостачання, яка межує з даною ділянкою та незаконно приєднана до даної будівлі, надала незаконний дозвіл користуватися вказаною ділянкою, де вирізали під корінь весь фруктовий сад та завезли будівельне сміття, залишивши тим самим його родину без місця, яке їх годувало, просить накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,07 га, що знаходиться в м. Перечин по вул. Гагаріна, б/н, та заборонити здійснювати на ній будь-які роботи.

Розглянувши вказану заяву та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з цим, як вбачається із заяви про забезпечення позову, така в порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України не містить інших відомостей, необхідних для забезпечення позову, зокрема: про кадастровий номер земельної ділянки, цільове призначення, точну адресу місця розташування, дані про правовстановлюючі документи тощо.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявником ОСОБА_1 крім відповідача зазначено додаткову особу, яка бере участь у справі, а саме третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, який в той же час відсутній як учасник цивільного процесу у позовній заяві ОСОБА_1, однак на яку мав би поширюватися захід забезпечення позову.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, у звязку з вищенаведеним та тим, що заява про забезпечення позову не містить необхідних для забезпечення позову відомостей про земельну ділянку, суддя позбавлений можливості вжити відповідні заходи забезпечення позову та приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 209-210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5