Справа №487/5449/16-ц 20.04.2017 20.04.2017 20.04.2017
Провадження №22-ц/784/1042/17
Категорія 5 Головуючий у першій інстанції - Карташева Т.А.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2017 року , ухваленого за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_4

про встановлення порядку користування квартирою,

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він є

власником ? квартири АДРЕСА_1. Відповідачу належить ? частини зазначеної квартири. Квартира складається з трьох кімнат, площею 9.2 кв.м, 13,9 кв.м, 14,8 кв.м, а також коридору площею 9,4 кв.м, кухні площею 5,6 кв.м, ванної кімнати площею 2 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м Загальна площа квартири становить 56 кв.м, житлова - 37,9 кв.м, тому на частку у праві власності на квартиру ОСОБА_6 припадає 9,475 кв.м житлової площі. У квартирі проживає відповідач зі своєю сім'єю.

Посилаючись на те, що відповідач не надає йому ключі від квартири та заперечує проти визначення порядку користування квартирою,у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості користуватися належним йому майном, позивач просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділити йому у користування кімнату, площею 9,2 кв.м; а в користування відповідача виділити кімнати площею 13,9 кв.м та 14,8 кв.м; допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_6 виділено у користування кімнату площею 9,2 кв. м; ОСОБА_4 виділено у користування кімнати площею 13,9 кв.м та 14,8 кв. м; коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню залишено у спільному користуванні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на те, що суд не звернув належної уваги на те, що в провадженні суду знаходиться інша цивільна справа за його позовом до ОСОБА_6 про припинення права власності на частку позивача у спірній квартирі, та вирішити спір про порядок користування до розгляду цієї справи неможливо, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 в Миколаєві ОСОБА_6 належить ? зазначеної квартири, а ОСОБА_4 - ? .

Спірна квартира, відповідно до технічного паспорту, розташована на 1 поверсі 5 поверхового будинку та складається з трьох ізольованих кімнат площею 37,9 кв.м, у тому числі: 13,9 кв.м, 14,8 кв.м та 9,2 кв.м, а також коридору - 9,4 кв.м, кухні - 5,6 кв.м, ванної - 2 кв.м, вбиральні - 1,1 кв.м. Загальна площа квартири становить 56 кв.м.

У спірній квартирі проживає відповідач та його сім'я, до складу якої входять дружина та два повнолітніх сина. Позивач не має доступу до спірної квартири, оскільки відповідач не дає ключі, а тому він позбавлений можливості користуватись своєю власністю. Про зазначене свідчать листи, направлені на адресу відповідача з пропозицією вирішити питання щодо порядку користування спірною квартирою, залишені ним без відповіді, акт від 22 вересня 2016 року.

Таким чином, сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою.

Відповідно до висновку експерта № 117 від 29 грудня 2015 року виділ в натурі часток співвласників квартир АДРЕСА_1 є технічно неможливим. Співвласникам у спірній квартирі ідеально належать наступні частки: ОСОБА_4 3/4 - загальної площі 42 кв.м, житлової площі 29,775 кв.м; ОСОБА_6 1/4 - загальної площі 14 кв.м, житлової 9,925 кв.м.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що запропонований позивачем варіант порядку користування спірною квартирою з виділенням йому у користування житлової кімнати площею 9,2 кв. м, відповідає його частці у праві спільної часткової власності, та не порушить права іншого співвласника спірної квартири, оскільки не призведе до істотного зменшення житлової площі відповідача порівняно з ідеальною часткою, а тому вірно задовольнив позов.

Доводи апелянта про те, що вирішити спір про порядок користування неможливо до розгляду справи за його позовом до позивача про припинення права власності на частку останнього в спірній квартирі, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не наведено обставин які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про припинення права власності виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_6 обґрунтовував свої вимоги, та наявність підстав для встановлення порядку користування квартирою.

Посилання відповідача на те, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не відповідає ідеальним часткам співвласників у праві спільної часткової власності, не має правового значення, оскільки виділення конкретних приміщень в користування не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Таким чином, колегія судів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: В.В. Коломієць

І.В. Лівінський