Справа № 302/243/17
№ 2/302/132/17
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

04.05.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини і визначення їх у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно,-

В С Т А Н О В И В:

21.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеними позовними вимогами, які вмотивувала наступним.

Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем в період з 25.02.2006 року по 06.11.2011 р.. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.10.2012 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % чинного до застосування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач постійного місця праці не має, є сезонним робітником, його доходи є нерегулярними та нестабільними. Відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, допустив заборгованість. Державний виконавець щомісяця здійснює розрахунок суми аліментів виходячи з середньої заробітної плати встановленого періоду (місяця) в Міжгірському районі, тому позивачка змушена уточнювати суму заборгованості по аліментам та не може таку визначити самостійно, а також відповідач не може самостійно зорієнтуватись скільки йому слід сплачувати щомісяця аліментів та розрахувати заборгованість по аліментам. самостійно. За цих підстав позивачка звернулася до суду з цим позовом з посиланням на ст.ст.180,184, 191-192 СК України, правову позицію ВСУ у справі 6-143цс13 від 01.08.2013 року.

Позивачка заявлений позов підтримала, просить такий задовольнити.

Відповідач заявлений позов визнав, заперечень не має, згідний сплачувати аліменти позивачці на утримання неповнолітнього сина в сумі 1000 грн.

Ознайомившись із змістом позовних вимог, наявними у справі доказами, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі слід задовольнити, виходячи з такого.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 06.10.2011 року розірвали, згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області, справа № 2-276/2011 р.. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою, що підтверджено довідкою з Репинської с/ради від 06.03.2017 р. за вих № 337.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.10.2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_5 присуджено до стягнення аліменти на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % чинного до застосування прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку починаючи з 04.09.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В справі № 6-143 цс13 від 01.08.2013 року Верховним Судом України висловлено правову позицію, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присв'ячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує: матеріальний стан відповідача, (важкість якого суду жодним доказом не доведена), відповідач є сезонним робітником, утриманців не має, є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дитини; потреби дитини та матеріальний стан позивачки; прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років (з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.), встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» і за цих підстав, суд вважає, що розмір аліментів в сумі 1000 грн. відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, достатності.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн., згідно з вимогами ст.ст. 80 ч.1 п.3, 88 ЦПК України, ст.4 ЗУ "Про судовий збір" слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.174, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, визначений Міжгірським районним судом Закарпатської області від 22.10.2012 р. (справа № 706/1473/12).

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 грн. (одна тис.) грн. щомісячно починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_6