Номер провадження: 22-ц/785/40/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року про відкриття провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

18.10.2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» ОСОБА_5 звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 3-6).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року було відкрито провадження по справі (а.с. 51).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 05.12.2016 року засобами кур'єрської доставки представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою. Зокрема, апелянт вважає, що вона є безпідставною, а також такою, що винесена судом першої інстанції з порушенням правил підсудності. Тому, просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року про відкриття провадження та постановити нову ухвалу, якою повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» заявнику (а.с. 85-86).

Справа знаходилась впроваджені колегії суддів апеляційного суду Одеської області у складі головуючого судді Артеменко І.А., суддів Драгомерецького М.М., Черевко П.М. У зв'язку з обранням ОСОБА_6 членом Вищої ради Юстиції XIV позачерговим з'їздом суддів України від 15.03.2017 року, на підставі розпорядження апеляційного суду Одеської області № 2224 від 21.03.2017 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу, в порядку ст. 11-1 ЦПК, було передано колегії суддів у складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2016 року ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» ОСОБА_5 звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 3-6).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року було відкрито провадження по справі (а.с. 51).

Як вбачається з відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області на відповідний запит судді Київського районного суду м. Одеси про надання доступу до персональних даних від 10.11.2016 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53).

Згідно зі ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що ОСОБА_3 більше не проживає за адресою, вказаною позивачем в його позовній заяві. Натомість, на сьогоднішній день, відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2. Зазначена адреса за територіальністю відноситься до Приморського району м. Одеси.

Враховуючи вищезазначене, а також обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як роз'яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ своєю постановою № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а саме пунктом 34, питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VII-1 - щодо заяв про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішень іноземних судів; статтею 404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статтею 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позовних вимог ПАТ АБ «Порто-Франко» до ОСОБА_3 є нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Окрім того, як зазначається в п. 42 постанови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Пунктом 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 зазначено, що правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Таким чином, на дану категорію спорів розповсюджується правило виключної підсудність, а тому будь-які посилання на порушення інших правил, встановлених для визначення підсудності, значення не мають, оскільки правила виключної підсудності поглинає інші правила підсудності, зокрема загальну.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності не знайшли свого підтвердження, колегія судів, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року про відкриття провадження - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

О.М. Таварткіладзе

Є.С. Сєвєрова

18.04.2017 року м. Одеса