Справа № 297/875/17
Ухвала

про залишення заяви без руху

20 квітня 2017 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Фейір О. О. , перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її ОСОБА_2, який помер 14 вересня 2005 року, Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК № 039219 від 20.04.2000 року та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗК № 009685 від 24.12.1996 року.

Частиною 3 статті 235 ЦПК України зазначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що така не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Пунктом 12 Постанови передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвищ, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

При цьому, ОСОБА_1 в заяві не зазначила про наявність довідки чи будь-якого іншого доказу, що організації, які видали документи, а саме Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок та Державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, не мають можливості внести до нього відповідні виправлення.

Крім того, заявник вказала, що факт належності вищевказаних правовстановлюючих документів померлому ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть останнього. Однак свідоцтво про смерть не містить інформацію про належність померлому таких документів. Інших доказів, які б свідчили про належність померлому ОСОБА_2 вказаних документів, заявник не зазначила.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Так, пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява має містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, ОСОБА_1 не зазначила в заяві доказів, які підтверджують обставину, що вона звернулася до суду з даною заявою, як заінтересована особа, тобто не зазначила доказів, які підтверджують те, що померлий ОСОБА_2 був її чоловіком.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши заявнику строк для виправлення недоліків заяви, роз'яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний термін, така буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Берегівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків 2 дні з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3.