Справа № 484/1407/17
Провадження № 2/484/958/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі - Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про відшкодування витрат на утримання та поховання спадкодавця, ціна позову 11 347 грн. 96 коп., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 13.02.2013 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1. Відповідачі спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_4, які своєчасно прийняли спадщину. Похованням ОСОБА_4 займався він: оплатив ритуальні послуги та поминальний обід в сумі 6 706 грн., обід на сорок днів в сумі 900 грн.; придбав на обід продукти на суму 113 грн. 79 коп. Крім того, після смерті ОСОБА_4 він, вважаючи, що має право на спадщину після її смерті, оплатив її заборгованість по кредиту в КС «Ольвія» в сумі 3 580 грн. та сплатив за телефонний звязок 48 грн. 17 коп. Всього витрати на поховання та погашення боргів померлої склали 11 347 грн. 96 коп. і позивач просить стягнути таку суму в рівних частках з кожної позивачки на його користь, оскільки права на спадкування він не отримав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Їх представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, мотивуючи тим, що про наявність спадкоємців, які прийняли спадщину позивач знав з дня поховання. Також вони разом подавали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, позивач міг дізнатися про наявність спадкоємців після спливу шести місяців з дня смерті ОСОБА_4, звернувшись з відповідним запитом до нотаріуса. За таких обставин вважають, що строк позовної давності за даним позовом сплинув і відсутні поважні причини для його поновлення.

Крім того, представники відповідача вважали необґрунтованими суми, які позивач просить стягнути, посилаючись на те, що за кредитним договором відсотки не нараховувались, а заборгованість складала лише 1 265 грн. і ніхто не уповноважував позивача її сплачувати; також зазначили, що згідно Закону України «Про поховання та похоронну справу» не є витратами на поховання та не підлягають відшкодуванню витрати на поминальні обіди. Стверджували, що договір між позивачем та ПЦ «Турбота» на оплату ритуальних послуг є фіктивним, не відповідає дійсності справи, а кошти за ним ОСОБА_1 не сплачував, оскільки сплачені вони ОСОБА_7, яка отримала в Управлінні Пенсійного фонду допомогу на поховання ОСОБА_4 в сумі 3 775 грн. 79 коп. і за ці кошти оплатила ритуальні послуги.

За таких обставин просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 177707 /а.с.10/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.1998 року, реєстровий номер № 2-1461, та свідоцтвом про право власності на житло від 02.04.1993 року за реєстровим № 12212 /а.с.7,8/.

Вартість спадкового майна, про яке відомо (квартири), згідно звіту про вартість від 12.01.2016 року становить 60 900 грн. /а.с.23/.

Заповіту ОСОБА_4 не залишила, тому відповідно до ст. 1223 ЦК України має місце спадкування за законом.

Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі /а.с.12/.

24.02.2016 року нотаріусом було розяснено, що він не підтвердив факту родинних або інших відносин зі спадкодавцем, а тому відсутні підстави для закликання позивача до спадкування. Йому рекомендовано звернутися до суду для вирішення такого питання /а.с.6/.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.08.2016 року у справі № 484/688/16-ц, провадження № 2/484/1145/16, яке набрало законної сили 16.09.2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше, як пять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно /а.с.51-52/.

Таким чином встановлено, що позивач не являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи № 65/2013 вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, які прийняли спадщину, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.41-46/.

24.02.2016 року нотаріусом розяснено відповідачам про необхідність підтвердити родинні стосунки зі спадкодавцем, однак жодній з них не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину або у закликанні до спадкування /а.с.47,48/.

Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду від 05.10.2016 року у справі № провадження 2-о/484/123/16 задоволено заяву ОСОБА_2, встановлено факт родинних відносин із ОСОБА_4 /а.с.50/.

Таким чином, відповідно до ст. 1267 ЦК України спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, є відповідачі по справі.

Статтею 1232 ЦК України визначено, що спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним з них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Такі витрати можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті.

Судом встановлено, що поховання ОСОБА_4 здійснював ОСОБА_1, що не оспорювалось відповідачами, підтверджено в судовому засіданні поясненнями допитаних в якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також договором-замовленням від 13.02.2013 року на організацію та проведення поховання, укладеним між ОСОБА_1 та ПЦ «Турбота», керівником якого є ФОП ОСОБА_8 /а.с.108/.

Таким чином, відповідно до ст. 1232 ЦК України відповідачі повинні відшкодувати йому розумні витрати на поховання ОСОБА_4

Згідно зазначеного вище договору замовлення /а.с.108/, наданого позивачем в оригіналі, він сплатив за поховання всього 6 706 грн., що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 13.02.2013 року /а.с.121/.

На зазначених документах наявні печатки як ПЦ «Турбота» так і ФОП ОСОБА_8, який є керівником такого центру, тобто фактично саме він надає ритуальні послуги та послуги з поховання, що відповідає виду діяльності, зазначеному у ЄДРПОУ /а.с.157/. Такі документи були видані ФОП ОСОБА_8 позивачу після оплати ним грошей за договором 13.02.2013 року.

Суд не приймає до уваги заперечення представників відповідачів про те, що наданий позивачем договір-замовлення і квитанція до прибуткового касового ордеру фіктивні, тому що у ПЦ «Турбота» наявна інша копія договору, в якій зазначена інша сума оплати і по касовій книзі пройшла інша сума /а.с.162/. Так, з тексту обох екземплярів договорів вбачається, що вони укладені між ОСОБА_1 та ПЦ «Турбота» в особі представника ОСОБА_7 бухгалтера. Почерк особи, яка заповнювала бланки договору, на обох екземплярах візуально однаковий, однак зміст різний. Зокрема, різний перелік наданих послуг та їх вартості. Однак, у позивача наявний оригінал договору, який він представив суду з мокрими печатками ПЦ «Турбота» і оригінал квитанції про оплату такого договору. Зазначені документи видані йому працівником ПЦ «Турбота» ОСОБА_7 Гроші були передані ОСОБА_1 саме бухгалтеру ОСОБА_7 Таким чином, наявність розбіжностей в бухгалтерській документації може свідчити лише про несумлінність бухгалтера ПЦ «Турбота» ОСОБА_7, підробку нею первинних даних бухгалтерського обліку, внесення неправдивих відомостей у документи.

Про це свідчить і той факт, що допомогу на поховання ОСОБА_9 отримала саме ОСОБА_7 як представник ПЦ «Турбота» /а.с.154/, однак така допомога не була нею використана і проведена по даним бухгалтерського обліку, оскільки договір на поховання укладений із замовником ОСОБА_1, а не з нею. Інформація про внесення нею грошей на рахунок ФОП ОСОБА_8, або через касу до ПЦ «Турбота» відсутня.

Таким чином розбіжності у документах позивача та відповідача з приводу оплати за ритуальні послуги викликані недобросовісністю бухгалтера ПЦ «Турбота» ОСОБА_7 у веденні бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_8 При цьому суд критично оцінює інформацію ФОП ОСОБА_8 у довідці № 13 від 13.08.2017 року щодо змісту договору замовлення і оплати ритуальних послуг за рахунок допомоги на поховання, оскільки документально оприходування такої допомоги не доведене, а за підробку, використання офіційних документів та привласнення коштів може наставати кримінальна відповідальність, чого ОСОБА_8 бажає уникнути.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним той факт, що позивачем сплачено за поховання ОСОБА_4 у ПЦ «Турбота» ФОП ОСОБА_8 6 706 грн. Такі витрати є розумними, обґрунтованими, тому на підставі ст. 1232 ЦК України відповідачі повинні відшкодувати йому такі витрати пропорційно до часток, на які вони претендують у спадкуванні, тобто по ? кожна.

Також суд вважає обґрунтованими витрати позивача на проведення поминального обіду до сорока днів після смерті ОСОБА_4 з таких підстав.

Дійсно, такі витрати не є витратами на поховання у визначенні Закону України «Про поховання та похоронну справу», однак відповідно до статті 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. Звичай, що суперечить договору або актам цивільного законодавства, у цивільних відносинах не застосовується.

На території України споконвіку існує звичай, коли поминають померлих. Зокрема, загальновідомим є те, що проводять поминальні обіди після поховання (в даному випадку такий обід був передбачений і договором-замовленням ПЦ «Турбота»), на девятий, сороковий дні після смерті та річницю смерті, що повязано з християнськими традиціями.

Зазвичай поминальні обіди проводять родичі або близькі померлому люди. В даному випадку поминальний обід був проведений сусідом ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 При цьому як зазначили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вони також були запрошені на ці обіди і були на них присутні, тобто не заперечували існуючого звичаю (традиції), приймали у ньому участь, хоча і не оплачували їх як родичі і спадкоємці.

Згідно квитанції ФОП ОСОБА_10 (власника кафе «Малахіт») /а.с.102,122/ витрати на поминальний обід до 40 днів смерті ОСОБА_11, який проводився 17.03.2013 року, склали 900 грн. і на підставі ст.ст. 7, 1232 ЦК України мають бути відшкодовані відповідачами позивачу.

Разом з тим витрати позивача на придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв в АТБ-Маркеті 16.03.2013 року згідно чеку /а.с.101/ - в сумі 133 грн. 79 коп. не підлягають відшкодуванню, оскільки не встановлено, що такі витрати повязані з поминальним обідом, адже обід замовлявся у кафе.

Також не підлягають відшкодуванню витрати позивача на погашення кредиту померлої. Дійсно, згідно квитанцій від 16.05.2013 року /а.с.103/, від 12.04.2013 року /а.с.105/, від 02.03.2013 року /а.с.106/, позивач сплатив за ОСОБА_4 залишок кредиту у кредитній спілці «Ольвія» в сумі 1 279 грн. 58 коп., що підтверджується також довідками КС «Ольвія» № 94-КС від 16.05.2013 року /а.с.109/ та № 50/кс від 07.08.2017 року /а.с.166/, згідно яких загальний розмір кредиту становить: по тілу кредиту 3 000 грн., по відсоткам 870 грн. /а.с.167/. На момент смерті ОСОБА_4 заборгованість по відсоткам була відсутня. Заборгованість по тілу кредиту складала 1 265 грн. 71 коп. і саме така сума відповідає сплаченій позивачем протягом березня - травня 2013 року.

Разом з тим, статтею 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, зазначені вище, позбавляється права вимоги.

Про відкриття спадщини позивач дізнався у день смерті ОСОБА_4 Він сплатив її кредит добровільно, без будь-яких правових підстав, помилково вважаючи, що він її спадкоємець. Однак жодних правових підстав для сплати ним боргу ОСОБА_4 не існувало. Крім того, про прийняття спадщини відповідачами позивач дізнався у 2016 році, як вказує його представник. Тож на момент подачі позову строки предявлення вимог до спадкоємців сплинули і ОСОБА_1 в усякому випадку позбавлений права вимоги за відсутності правових підстав до цього.

З таких же підстав не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування витрат на оплату телефонного звязку в сумі 48 грн. 17 коп.

Таким чином, всього підлягає стягненню з відповідачів 7 606 грн. по 3 803 грн. з кожної, пропорційно до їх частки у спадкуванні.

Крім того суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах встановленого законом строку позовної давності, оскільки дізнався про існування інших конкретних спадкоємців лише під час розгляду справи № 484/688/16-ц у 2016 році, про що зазначено у самому рішенні /а.с.51/. Про це свідчить і те, що позивач спочатку звертався до Первомайської міської ради, вважаючи, що інші спадкоємці відсутні.

Суд критично ставиться до позиції представників відповідачів про те. що позивач міг від нотаріуса отримати інформацію про спадкоємців ОСОБА_4, адже позивач однозначно не міг отримати таку інформацію, тому що вона є таємною, а він не входить до кола осіб, яким така інформація може бути відкрита.

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач подав заяву про прийняття спадщини 19.02.2013 року /а.с.42/, а відповідачі подали такі заяви 08.08.2013 року /а.с.43,44/, тобто на момент подачі заяви ОСОБА_12 інформація про інших спадкоємців була відсутня, а коли вони подали заяви, нотаріусом вже було повідомлено позивачу, що він не входить до кола спадкоємців /а.с.49/, а відповідно, станом на 08.08.2013 року він не мав права отримати інформацію про спадкоємців ОСОБА_4, яка є таємницею вчинення нотаріальної дії.

Також суд вважає недоведеним той факт, що позивач дізнався про існування спадкоємців на похоронах, оскільки за життя він не знав про існування родичів у ОСОБА_4, прізвища у них різні, ступінь родинного звязку віддалений. Такі обставини не дають можливості встановити, або навіть припустити, що позивач міг дізнатися про наміри відповідачів спадкувати і подальше підтвердження ними свого родинного звязку з ОСОБА_4

Оскільки позов задоволено частково, а позивачем сплачено мінімальний судовий збір, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на поховання ОСОБА_4 по 3 803 (три тисячі вісімсот три) грн. з кожної.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору по 320 (триста двадцять) грн. з кожної.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: