Провадження № 2/521/717/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О. В.

за участю представника позивача Бойко А. В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом Пулічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сибаріт-Юг»,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, за участю третьої особи ТОВ «СІБАРІТ - ЮГ» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, шляхом визнання права власності на квартиру за позивачем.

Позов мотивовано тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», та ТОВ «Сібаріт-Юг» укладено кредитний договір № НОМЕР_1 від 27.07.2007 року, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 1 250 000, 00 грн. із зобов'язанням повернути не пізніше 26.07.2010 року включно. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем по справі 27.07.2007 року було укладено іпотечний договір, предметом вказаного іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належить відповідачу на праві власності , позичальник ТОВ «Сібаріт-Юг» свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого наявна прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.08.2015 року становить 1 957 475 грн 14 коп., права вимоги за кредитним та іпотечним договором було відступлено на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі та звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на іпотечну квартиру за позивачем.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, надав до суду заперечення в яких зазначив, що позивачем порушено порядок та строки звернення стягнення на предмет іпотеки, банком пропущено строк позовної давності .

Представник третьої особи в судове засіданні не з'явився. про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 521/14481/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з прилюдних торгів, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ТОВ «Сібаріт-Юг» укладено кредитний договір № НОМЕР_1 від 27.07.2007 року, відповідно до якого Тов «Сібаріт-Юг» отримав кредит у сумі 1 250 000, 00 грн. зі сплатою 17,5 % річних за користування кредитом із зобов'язанням повернути не пізніше 26.07.2010 року включно (а.с.16-25 т.1)

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем по справі 27.07.2007 року було укладено іпотечний договір(а.с.26-29 т.1), відповідно до умов якого відповідач, діючи як майновий поручитель третьої особи, передав в банку в іпотеку належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого на користь позивача було відступлено право вимоги за укладеним між АКІБ «Уксиббанк» та третьою особою кредитним договором, а також за укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем іпотечним договором, що підтверджується копією виписки з зазначеного договору та акту приймання-передачі документації за вказаним договором (а.с. 29-31, справа № 521/14481/13-ц).

Доводи представника відповідача щодо неналежної форми укладеного між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» договору, відповідно до якого було відступлено право вимоги за кредитним та іпотечним договором відхиляються судом, оскільки при його укладенні сторонами договору було дотримано вимог щодо нотаріального посвідчення, встановлених ст. 24 Закону України «Про іпотеку»., невнесення відповідних змін шодо обтяження майна іпотекою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не тягне за собою недійсності відступлення права вимоги та не свідчить про відсутність такого права у позивача.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одесиі від 14.03.2013 року із ТОВ «Сібаріт-Юг» на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором у сумі 979 934 грн 41 коп.(а.с.84-85 т.1)

Станом на 17.08.2015 року заборгованість за кредитом складає 1 957 475 грн. 14 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 6), виписками про рух коштів (а.с. 7-15).

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, звернення в судовому порядку стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на нього, не відповідає вимогам закону, що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову. Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Верховного суду України від 22.03.2017 р. по цивільній справі № 522/12709/14-ц.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про застосування позовної давності, оскільки сплив позовної давності є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, й суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 16, 328, 335, 376, 392ЦК України, ст. 10,11,14, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Мурзенко