печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5843/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС - БАНК» про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про захист прав споживачів та просить визнати кредитний договір недійсним, посилаючись на те, що 4.10.2007 року з відповідачем уклав кредитний договір № 309-007/07р в сумі 17 874 доларів США строком до 4.10.2014 року. В подальшому укладено Договір про внесення змін та доповнень від 2.12.2011р. та додатки до нього. Вважає договір про внесення змін та додатки до нього недійсним , оскільки укладені внаслідок помилки щодо суми заборгованості за кредитом.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з»явився , просив розглядати в його відсутність, просив задовольнити, визнати недійсним з моменту укладання, як такі, що укладені під впливом помилки:

Договір від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року;

Додаток №1 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року;

Додаток №2 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року.

Представник відповідача Ільчук Н.В. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що не має жодних правових підстав для визнання недійсним договору про внесення змін та додатків.

Суд, заслухавши пояснення представникавідповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого .

Встановлено, 4.10.2007 року сторони уклали кредитний договір № 309-007/07р в сумі 17 874 доларів США строком до 4.10.2014 року. В подальшому укладено Договір про внесення змін та доповнень від 2.12.2011р. , Додаток №1 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року;Додаток №2 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст. 202 ч. 1, ст. 207 ч. 2 ЦК України, договір є правочином, спрямованим на набуття позивачем цивільних прав та обов'язків з поруки і вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

З роз'яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», убачається, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на те, що Договір від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень укладений внаслідок помилки щодо суми заборгованості за кредитом, не є підставою для визнання недійсним, на що позивач посилається у своїй позовній заяві.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року;Додаток №1 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року;Додаток №2 до Договору від 02.12.2011 року про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №309-007/07Р від 04.10.2007 року.

не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки укладені позивачем на підставі вільного волевиявлення,відповідно до чинного законодавства, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 317, 319, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 203, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС - БАНК» про визнання договору недійсним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.