Справа № 151/234/17
Провадження № 2-о/151/31/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Гарник М.С.

при секретарі Сутовській А.В.

з участю заявника ОСОБА_1,

представників заінтересованих осіб Олійника В.М. та Роздобудько Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи -Рогізківська сільська рада Чечельницького району Вінницької області та Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області ( в подальшому УПФ) - про встановлення факту постійного проживання,-

УСТАНОВИВ:

16.03.2017 року заявник ОСОБА_4 звернувся у суд з заявою про встановлення факту постійного проживання у селі Рогізка Чечельницького району Вінницької області з жовтня 1988 року по 20.11.1989 року, мотивуючи заяву тим, що встановлення цього факту необхідно для призначення пенсії на пільгових умовах як потерпілому від аварії на Чорнобильській АЕС.

У судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву і пояснив, що з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік фактично постійно проживав у селі Рогізка Чечельницького району Вінницької області без реєстрації місця проживання.Офіційно зареєстрував своє місце проживання у селі Рогізка 20 листопада 1989 року.Оскільки у нього немає статуса потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС, то він просить встановити факт його постійного проживання у селі Рогізка, яке на той час відносилось до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Заявник вважає, що факт його постійного проживання у селі Рогізка з жовтня 1988 року по 20.11.1989 року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, випискою з карти профілактичних прививок сину, трудовими книжками його та його дружини. Просить задоволити заяву.

Заінтересована особа - голова села Рогізка Олійник В.М. не заперечує проти задоволення заяви і пояснив, що Рогізківська сільська рада не має відомостей про фактичне постійне проживання заявника на території села у період з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік.

Представник УПФ Роздобудько Т.П. вважає, що встановлення цього факту недостатньо заявнику для призначення пільгової пенсії, як потерпілому від аварії на Чорнобильській АЕС.Для цього заявнику необхідно мати посвідчення потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС та довідку з сільської ради про періоди проживання на території посиленого радіоекологічного контролю. При вирішення зазначеної заяви представник УПФ Роздобудько Т.П. покладається на розсуд суду.

Вислухавши заявника, представників заінтересованих осіб, оцінивши надані заявником докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

З позовної заяви, з пояснень заявника у суді вбачається, що від встановлення факту його постійного проживання у селі Рогізка з жовтня 1988 року по 20.11.1989 року залежить встановлення статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС, а Рогізківська сільська рада відмовляється підтвердити документально цей факт, то суд вважає, що розгляд такої заяви підсудний суду.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, заявник зобов"язаний надати суду беззаперечні докази, які б свідчили, що він в період з жовтня 1988 року по 20.11.1989 року постійно проживав у селі Рогізка Чечельницького району.Заявник як на доказ посилається на показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ст.58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8 у суді підтвердили, що заявник ОСОБА_4 проживав і проживає на даний час у селі Рогізка, але не підтвердили, що він постійно проживав там з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що у 1985 році дружина заявника ОСОБА_9 родила сина у селищі Чечельник, потім проживала з ним у селі Рогізка. ОСОБА_8 як патронажна медсестра робила у селі Рогізка щеплення синові заявника, при яких була присутня дружина заявника, про що зроблено записи у картку щеплень дитини, але точних дат також не пам"ятає, а тому суд вважає, що показання зазначених свідків не можуть бути належним доказом проживання заявника постійно у селі Рогізка з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік.

Трудова книжка заявника та трудова книжка його дружини також не можуть бути належним доказом проживання постійно заявника у селі Рогізка у зазначений у заяві період, оскільки у трудових книжках за цей період відсутні записи про будь-яку роботу заявника у селі Рогізка.

Карта профілактичних щеплень синові заявника ОСОБА_10 також не може бути належним доказом постійного проживання заявника у селі Рогізка з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік, оскільки у карті є запис про те, що 24.03.1986 року, 17.07.1986 року; 25.07.1986 , 16.04.1987 року зроблені щеплення ОСОБА_10, але як вбачається з пояснень заявника у суді, з записів у його трудовій книжці він у період з 07.03.1986 року по 16.08.1988 року працював на різних роботах поза межами села Рогізка Чечельницького району, тобто суд критично відноситься до записів у цій карті профілактичних щеплень.

З пояснень заявника у суді вбачається, що у період з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік його місце проживання було зареєстровано у селі Турятка Глибоцького району Чернівецької області по місцю проживання матері його дружини, там же у цей період була зареєстрована його дружина ОСОБА_9

Заявник не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили, що у нього були поважні причини, які б перешкоджали йому зареєструвати своє постійне проживання у селі Рогізка у період з жовтня 1988 року по 20.11.1989 рік, а тому виходячи з викладеного, суд вважає, що його заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60, 209, 212- 215,256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

заяву ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання у селі Рогізка Чечельницького району, Вінницької області з жовтня 1988 року по 20.11.1989 року, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно.Суддя М.С.Гарник