У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши подання державного виконавця Копрушак Т.Г., погоджене начальником МВ ДВС ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Копрушак Т.Г. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, № 712/22595/12 від 18.03.2013 року.

Державний виконавець зазначає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 712/22595/12 від 18.03.2013 року, та просить суд обмежити ОСОБА_2, у праві виїзду за межі України.

У поданні державним виконавцем зазначено, що боржник протягом 2013-2017 років рішення суду не виконує, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, проте у поданні зазначив про розгляд подання у його відсутність.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання суд дійшов до наступних висновків.

На виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження № 40351397 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4, в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 11.12.2012 року до досягнення ними повноліття.

22.10.2013 року старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40351397 з примусового виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 712/22595/12 від 18.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4, в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 11.12.2012 року до досягнення ними повноліття.

Боржником у наданий строк рішення суду не виконано.

18.02.2014 року державним виконавцем накладено арешт на все майно що належить боржнику.

Враховуючи вищенаведене, та те, що протягом чотирьох років рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року № 25-32/507 "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладених на них рішеннями судів", а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов'язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішення передбачених Законом України "Про виконавче провадження" у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

В матеріалах подання державним виконавцем Копрушак Т.Г. зазначено, що державним виконавцем вживались всі можливі заходи щодо виконання судового рішення,

Проте, в свою чергу, державним виконавцем не зазначено і не надано до матеріалів подання жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України, також не надано відомостей про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та ухилявся від його виконання (не зявлявся за викликом державного виконавця, приховував майно та інших підстав) та інших необхідних документів і що саме обмеження його у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду не надано жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

В матеріалах подання відсутні будь-які дані які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, а сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань. Також, в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які свідчать про виклик боржника до Ужгородського МВ ДВС у Закарпатській області та про отримання боржником таких викликів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні цього подання слід відмовити за відсутністю для цього підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Копрушак Т.Г., погоджене начальником МВ ДВС ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 Іванівни - відмовити.

На ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Дергачова