АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1191/17 Справа № 212/3438/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Макарова М.О., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро в режимі відео конференції апеляційні скарги Північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізької Північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, прокуратури Дніпропетровської області, третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на майно та виключення його з під арешту,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2012 року її чоловіка, ОСОБА_2, засуджено до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посаду судді та посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у державних установах, строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частки майна та зі сплатою штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 4 250 грн.

Позивачка зазначала, що постановою слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року накладено арешт на майно обвинуваченого, зокрема, на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також на належні їй на праві особистої приватної власності золоті вироби загальною вартістю 23 999 грн 90 коп., тому просила суд виключити зазначене майно з-під арешту та визнати за нею право власності на нього.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на золоті вироби, які є її особистою приватною власністю табули видані нею добровільно співробітникам Служби безпеки України під час досудового слідства в процесі обшуку в домоволодінні № 6 по вул. Бубнова у м. Кривому Розі Дніпропетровської області: ланцюг з металу жовтого кольору зі знімним підвісом з металу жовтого кольору у вигляді хреста оздобленого камінням білого кольору загальною вагою 22,98 грам, вартістю 5 170 грн 50 коп.; ланцюг з металу жовтого кольору зі знімним підвісом з металу жовтого кольору у вигляді хреста з накладкою із зображенням Ісуса загальною вагою 21,52 грам, вартістю 4 842 грн; браслет з металу жовтого кольору зі знімним підвісом з металу жовтого кольору загальною вагою 2,93 грам, вартістю 659 грн 25 коп.; кольє з металу жовтого кольору, в центрі вставка у вигляді пелюстків загальною вагою 10,25 грам, вартістю 2 502 грн 74 коп.; браслет з металу жовтого кольору вагою 6,60 грам, вартістю 1 485 грн; ланцюг з металу жовтого кольору зі знімним підвісом з металу жовтого кольору у вигляді хреста загальною вагою 2,48 грам, вартістю 558 грн; браслет з металу жовтого кольору зі вставками з металу білого кольору вагою 14,83 грам, вартістю 4 658 грн 25 коп.; підвіс з металу жовтого кольору із зображенням ікони Божої Матері вагою 0,59 грам, вартістю 132 грн 75 коп.; сережки з металу жовтого кольору вагою 1,20 грам, вартістю 270 грн; сережки з металу жовтого кольору зі вставками білого кольору вагою 2,26 грам, вартістю 508 грн 50 коп.; перстень з металу жовтого кольору вагою 1,62 грам, вартістю 364 грн 50 коп.; перстень з металу жовтого кольору, каст оздоблений камінням білого кольору, розміщеним у рядок вагою 2,76 грам, вартістю 621 грн; перстень з металу жовтого кольору, каст у вигляді овалу, інкрустованого камінням білого кольору вагою 4,06 грам, вартістю 913 грн 50 коп.; перстень з металу жовтого кольору, з накладкою металу білого кольору у вигляді трьох листків, по центру оздоблених каменями білого кольору вагою 2,21 грам, вартістю 497 грн 25 коп.; перстень з металу жовтого кольору, каст оздоблений камінням білого кольору великого розміру вагою 3,63 грама, вартістю 816 грн 75 коп. Загальна вартість вищевказаних золотих виробів згідно з висновком субєкта оціночної діяльності ОСОБА_3 від 9 листопада 2011 складає 23 999 грн 99 коп., що зберігаються у філіалі «Укрексімбанк» у м. Дніпропетровську.

Визнано за ОСОБА_1, право спільної часткової власності на 1/2 частку золотих виробів, які були особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2, а саме на: перстень з металу жовтого кольору, каст оздоблений камінням зеленого та білого кольору вагою 7,96 грам, вартістю 1 791 грн; перстень з металу жовтого кольору у вигляді печатки, каст оздоблений камінням білого кольору вагою 7,28 грам, вартістю 1 638 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки вартості перстня з металу жовтого кольору, каст оздоблений камінням зеленого та білого кольору вагою 7,96 грам, вартістю 1 791 грн, а також перстня з металу жовтого кольору у вигляді печатки, каст оздоблений камінням білого кольору вагою 7,28 грам, вартістю 1 638 грн, які є особистою приватною власністю її чоловіка, ОСОБА_2, а всього на загальну суму 1 714 грн 50 коп.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку: талонів на отримання палива автомобільного бензину А-95, у кількості 330 літрів на суму 3 300 грн; карток операторів мобільного звязку для поповнення рахунків: ПАТ «Київстар» 8 штук по 100 грн, на суму 800 грн; ПАТ «МТС» 2 штуки по 35 грн, на суму 70 грн, які згодом були передані слідчим для реалізації. Виручені від реалізації грошові кошти перераховано на рахунок прокуратури Дніпропетровської області.

Визнано за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку грошових коштів у розмірі 1 тис. грн заробітної плати, які її чоловік, ОСОБА_2, отримав перед відпусткою, знявши їх із банківської картки, які слідчим передані в касу відділу фінансування для зарахування на депозитний рахунок прокуратури Дніпропетровської області.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Північна обєднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та прокуратура Дніпропетровської області , просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що спірні коштовності та золоті прикраси є її особистою приватною власністю, оскільки були подаровані її матірю, а право на 1/2 частку майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, вона має на підставі ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України.

Проте повністю погодитись із таким висновком районного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2012 року ОСОБА_2 засуджено до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посаду судді та посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у державних установах, строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частки його майна та зі сплатою штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 4 250 грн.

Постановою слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року накладено арешт на майно обвинуваченого, зокрема, на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також на належні ОСОБА_1, як зазначає остання, на праві особистої приватної власності золоті вироби загальною вартістю 23 999 грн 90 коп.

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 58, 59 ЦПК України) і це є її процесуальним обовязком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Тобто спростувати презумпцію спільності майна повинна саме ОСОБА_1, яка доводить протилежне.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування з метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо подарованих їй матірю, ОСОБА_4, ювелірних виробів, вилучених під час досудового слідства, останню допитано слідчим як свідка і під час допиту вона не змогла підтвердити джерело доходу придбання спірних ювелірних виробів.

Разом з тим ОСОБА_1 достатніх і належних (ст. ст. 57 59 ЦПК України) доказів того, що спірні ювелірні вироби належать їй на праві особистої приватної власності не надала, що є її процесуальним обовязком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 214 ЦПК України районний суд на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув; не зясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог; які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшов передчасного висновку про визнання за позивачем права власності на майно, на яке було накладено арешт у рамках кримінального провадження, фактично втрутившись у виконання вироку суду від 15 жовтня 2012 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочинів та призначено покарання з конфіскацією 1/2 частки майна.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 27 квітня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 209, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Криворізької Північної обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, прокуратури Дніпропетровської області, третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права власності на майно та виключення його з під арешту - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: