Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/7479/16 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц /778/2018/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Гончар М.С., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який у ході розгляду справи було уточнено, до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 09.07.2013 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 700 грн. до досягнення дітьми повноліття. За час, що минув після винесення рішення, вона виявила, що відповідач халатно відноситься до виконання своїх батьківських обовязків. Крім того, відбулося подорожчання продуктів харчування, одягу, взуття та учнівського приладдя, діти часто хворіють, потребують додаткового лікування. Вона витрачає щомісячно такий розмір коштів на дітей: проїзд до школи - 1000 грн., харчування 3 000 грн., учнівське приладдя 400 грн., витрати на навчання у школі мистецтв 350 грн., одяг 5 000 грн., взуття 3 500 грн., засоби гігієни - 200 грн., вітаміни 85 грн., комунальні послуги 6 000 грн. У звязку із зазначеним та відповідно до ст. 192 СК України, просила суд збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на утримання дітей 2 500 грн. щомісячно до їх повноліття.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, письмові заперечення відповідача ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частко-

вому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 09.07.2013 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_2 у позові вказувала, що необхідність збільшення розміру аліментів на двох дітей викликана подорожчанням продуктів харчування, предметів вжитку та гігієни, учбових приладів, необхідності проїзду дітей до місця навчання, тому просила суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей до 2500 грн. на місяць.

За матеріалами справи суд встановив, що діти навчаються у Бердянській загальноосвітній санаторній школі інтернаті І-ІІІ ступенів, знаходяться на частковому державному забезпеченні, про що свідчать довідки від 30.11.2016 року, відповідач не працює та не перебуває на обліку у центрі зайнятості за місцем свого проживання, проживає з матір»ю пенсіонеркою, має неврологічне захворювання, тому не можна зробити висновок про те, що майновий стан відповідача поліпшився настільки, що він має змогу сплачувати аліменти у більшому, ніж визначено судом, розмірі.

Відтак, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив зі того, що ОСОБА_2 не довела факту зміни (погіршення) її майнового стану на день розгляду справи або поліпшення майнового стану відповідача, зміну сімейного стану будь-кого із сторін або погіршення стану її здоров»я, що давало би їй підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів.

Проте повністю погодитись із цим висновком суду колегія не може з огляду на таке.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаним рішенням суду від 09.07.2013р. відповідачу були визначені аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 700 грн., оскільки він не був офіційно працевлаштований.

На теперішній час суд встановив, що ОСОБА_3 не працює та не знаходиться на обліку у центрі зайнятості, як такий, що потребує працевлаштування, проживає з матір»ю пенсійного віку, має неврологічне захворювання. Тобто фактично його матеріальний стан не покращився.

Також суд вважав, що не відбулось погіршення матеріального стану позивача ОСОБА_2

Однак суд при цьому не зважив на такі обставини.

Батьки у справі мають дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6

На час розгляду справи про стягнення аліментів за позовом ОСОБА_2 від 17.06.2013р. дочці ОСОБА_6 виповнилось 5 років, а сину ОСОБА_7 6,5 років, тобто діти були дошкільного віку.

Разом з тим, на час подання позову про збільшення розміру алміентів обидві дитини поступили до школи, що підтверджується відповідними довідками КУ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів», та дочка ОСОБА_6 навчається у 2 класі, а син ОСОБА_7 у 4 класі ( а.с. 13).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий

мінімум з 01 січня 2013р. на одну дитину віком до 6 років був встановлений у розмірі 972 грн., віком від 6 до 18 років у розмірі 1 210 грн.

Закон України «Про Державний бюджет України» окремо визначає прожитковий мінімум на дитину дошкільного віку і дитину, що навчається.

Саме за цим критерієм визнавчав суд розмір аліментів на дітей за позовом ОСОБА_2 у 2013р., як вбачається з мотивувальної частини рішення ( а.с. 6).

Отже, з часу визначення судом у рішенні від 09.07.2013р. розміру аліментів у сумі 700 грн. обоє дітей сторін у справі пішли до школи та набули статусу учнів, що, відповідно потягло за собою збільшені витрати на обох дітей майже одночасно на їх навчання, яких не було раніше.

За таких обставин, колегія частково погоджується з доводами позивача ОСОБА_2, що із збільшенням витрат, пов»язаних з навчанням дітей, при тих же самих всіх інших обставинах, її матеріальне становище змінилось в бік погіршення.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1689 грн.

При визначенні розміру аліментів законодавцем враховано, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим від 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Тому колегія вважає, що судом при вирішенні спорів про аліменти такі гарантії мають бути збережені.

Враховуючи ці обставини, колегія вираховує, що мінімальний розмір аліментів на дитину шкільного віку не може бути меншим від 506,70 грн., в той час як на кожну дитину сторін при теперішньому розмірі аліментів приходиться лише по 350 грн., що є значно меншим від гарантованого законом розміру.

Зважаючи на вказані обставини, колегія вважає, що є всі підстави для збільшення аліментів до мінімального розміру на кожну дитину, тобто до 550 грн. на кожну дитину, а загалом до суми 1100 грн. на двох дітей.

При цьому, колегія вважає, що решта вимог позивача про витрати на розвиток здійбностей дітей, на їх лікування від хронічних хвороб не можут впливати на збільшення розміру аліментів, а є підставами для вирішення питання про додаткові витрати у відповідності до ст. 185 СК України, позовних вимог у відповідності до якої у цій справі позивач не заявляла.

Таким чином, колегія визнає апеляційну скаргу частково обгрунтованою, тому у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Постановляючи нове рішення, колегія вирішує питання про судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог, які підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивач за цим позовом звільнена від сплати судового збору.

Так, за подання позову до суду про збільшення розміру аліментів до 2500 грн. належало сплатити судовий збір у сумі 551,20 грн., а за подання апеляційної скарги 606,32 грн., а загалом 1157,52 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2017 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.07.2013р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1 100 (одна тисяча сто) грн. щомісячно, по 550 грн. на кожну дитину окремо до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28 жовтня 2016р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1157 (одна тисяча сто п»ятдесят сім) грн. 52 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткової І.В.

ОСОБА_8