Справа № 182/8637/15-ц
Провадження № 2/0182/1032/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.05.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О. В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.12.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с. 2-3), який згодом уточнював (а.с. 85-86), остаточно просив визнати за ним право власності за законом за правом представлення на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30; на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ 2121, випуск 1987 року, державний номерний знак НОМЕР_1; на 1/3 частину причепу марки ЗАЗ 8101, випуск 1994 року, державний номерний знак НОМЕР_2.

Свої вимоги мотивує наступним.

04.07.2008 року померла його бабуся ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить: 1/3 частина житлового будинку з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2007 року, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1-4555; 1/3 частина автомобіля марки ВАЗ 2121, випуск 1987 року, державний номерний знак НОМЕР_1; 1/3 частина причепу марки ЗАЗ 8101, випуск 1994 року, державний номерний знак НОМЕР_2, що належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2007 року, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1-4559.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 15.03.2004 року, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 429, згідно якого належний їй на праві власності будинок з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30 та усе належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права, що належатимуть їй на день смерті заповіла своєму сину ОСОБА_7

ОСОБА_7 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_5 не звертався, а тому відповідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняв.

ОСОБА_7 помер 15.07.2015 року, а тому претендувати на спадкове майно може його дружина ОСОБА_2, яка не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Він, позивач, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за правом представлення батька ОСОБА_8, померлого 16.01.2003 року, згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Маючи намір оформити право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після її смерті, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2017 року за вих. № 229/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, ОСОБА_5 з причини, що ним не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Зазначає що він має право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, померлої 04.07.2008 року, але не може реалізувати своє право через зазначені вище обставини.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Аналізуючи спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦПК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У судовому засідання встановлено, що 04.07.2008 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-8).

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить: 1/3 частина житлового будинку з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2007 року, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1-4555; 1/3 частина автомобіля марки ВАЗ 2121, випуск 1987 року, державний номерний знак НОМЕР_1; 1/3 частина причепу марки ЗАЗ 8101, випуск 1994 року, державний номерний знак НОМЕР_2, що належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.12.2007 року, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1-4559 (а.с. 13-16).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 15.03.2004 року, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 429, згідно якого належний їй на праві власності будинок з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30 та усе належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось , усі майнові права, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права, що належатимуть їй на день смерті заповіла своєму сину ОСОБА_7 (а.с. 52).

Після смерті ОСОБА_5 Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 23.12.2008 року було заведено спадкову справу № 842/2008 після смерті 04.07.2008 року ОСОБА_5 (а.с.31-66), з матеріалів якої вбачається, що 23.12.2008 року ОСОБА_1 звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Також 23.12.2008 року рідною сестрою позивача ОСОБА_3 було подано заяву про відмову від спадкового майна на його, позивача, користь.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2009 року позов ОСОБА_7 до територіальної громади м. Нікополя про визнання права власності на грошові вклади в порядку спадкування за законом після смерті батьків - ОСОБА_5, померлого 03.04.1999 року, ОСОБА_3, померлої 04.07.2008 року було задоволено у повному обсязі (а.с. 59-60).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2016 року зазначене рішення від 14.12.2009 року було скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Зазначеним рішення встановлено, що ОСОБА_7 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_5 не звертався та не ставив питання про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Також рішенням розяснено позивачу право на звернення до суду із аналогічними позовними вимогами, у разі отримання відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та із обов'язковим залученням до участі у справі всіх осіб, права чи інтереси яких стосуються спадкового майна.

Таким чином, ОСОБА_7 відповідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що спадщину після смерті ОСОБА_5 не прийняв.

ОСОБА_7 помер 15.07.2015 року, а тому претендувати на спадкове майно може його дружина ОСОБА_2, яка не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Позивач, є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за правом представлення батька ОСОБА_8, померлого 16.01.2003 року, згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Маючи намір оформити право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після її смерті, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.01.2017 року за вих. № 229/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, ОСОБА_5 з причини, що ним не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно. (а.с. 87).

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 виконав усі дії для прийняття спадщини, у встановлений законодавством шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці не претендують на спадкове майно, вимоги позивача про визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 є повністю обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Положеннями ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ч. 3 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220-1223, 1266,1268-1272,1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами за адресою Дніпропетровська область, м. Нікополь, провул. Кручений, буд. 30 у порядку спадкування за законом (в порядку спадкування за правом представлення) після смерті баби - ОСОБА_3, померлої 04.07.2008 року

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину автомобіля марки ВАЗ 2121, випуск 1987 року, державний номерний знак НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом (в порядку спадкування за правом представлення) після смерті баби - ОСОБА_3, померлої 04.07.2008 року

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину причепу марки ЗАЗ 8101, випуск 1994 року, державний номерний знак НОМЕР_2 у порядку спадкування за законом (в порядку спадкування за правом представлення) після смерті баби - ОСОБА_3, померлої 04.07.2008 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_9