Справа № 727/7224/16-ц
Провадження № 2/727/297/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства, мотивуючи позовні вимоги тим, що він та відповідач ОСОБА_3 проживали однією сімєю на протязі 10 років за адресою: м.Чернівці вул.Бережанська, 6 «В»/8. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, 11.01.2008 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_3 записала дітей на своє прізвище, а він їй не перечив. Після народження діти проживали разом з ними в квартирі його батька ОСОБА_6 За весь час проживання з відповідачем однією сімєю, він неодноразово пропонував їй зареєструвати шлюб в органах РАГСу, але всі рази отримував відмову. Діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалися в ЗОШ №12 по вул.Бережанській в м.Чернівці, місце проживання дітей зазначено було м.Чернівці вул.Бережанська, 6 «В»/8, проте син ОСОБА_7 навчався тільки в першому класі та проживав у нього, а на даний час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і там відвідує школу. В середині липня 2015 року відповідач ОСОБА_8 пішла з дому не повідомивши його і не сказавши де вона була до квітня 2016 року. Весь цей час його сини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проживали з ним їх батьком та їхнім дідусем ОСОБА_6 В квітні 2016 року відповідачка повідомила його що буде проживати окремо, після цього зібрала речі і забрала з собою сина ОСОБА_7, а син ОСОБА_9 залишився проживати з ним, оскільки категорично відмовився йти проживати до матері - відповідачки. На даний час відповічка вже більше 5-ти місяців перешкоджає у побаченнях з сином ОСОБА_7. Він завжди проводив час у спілкуванні з синами, цікавився їхнім особистим життям, брав участь у їх навчанні, надавав і продовжує надавати матеріальну допомогу, займається вихованням. На розгляді Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває справа за позовом ЧМР до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав і під час розгляду даної справи відповідач визнала той факт, що він є батьком ОСОБА_4, 11.01.2008 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Він звертався 10.09.2016 року до РАЦС Чернівецького міського управління юстиції у звязку з отриманням відомостей на підставі якої норми закону внесено відомості про батька дитини до актового запису, але йому було відмовлено. Просить визнати його, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України батьком дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні 10.11.2016 року позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, в подальшому в судові засідання не зявлявся, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином від неї до суду надійшла письмова заява, засвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_10 з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

Третя особа: представник відділу реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не зявилися, від них до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у їх відсутність та не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно перевіривши усі фактичні обставини, викладені в позовній заяві, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «В»/8 відповідно до паспорта громадянина України КР №844956 (а.с.7-8).

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-МИ №107490, актовий запис № 119 від 20.01.2010 року (а.с.10) ОСОБА_5, народився ІНФОРМАЦІЯ_6, його батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_8.

У відповідності до свідоцтва про народження серія І-МИ №069946, актовий запис № 764 від 21.04.2008 року (а.с.11) ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_7, його батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_8.

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України, ст.9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною.

Зокрема, згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

За змістом ст. 128 ч. 2, 3 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, при цьому позов про визнання батьківства може бути предявлено особою, яка вважає себе батьком дитини.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком.

Згідно п. 9. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3: «Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що визнання факту батьківства відносно дитини є необхідним для її повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сімя визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Крім того, суд вважає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, має виховуватись під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любов, моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь біологічного батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обовязки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Наведена норма закону дає суду обґрунтовані підстави для задоволення позову щодо визнання батьківства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо дітей: ОСОБА_4, 11.01.2008 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які народилися у матері ОСОБА_8

Висновки суду ґрунтуються на всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, досліджених в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є законними та обґрунтованими. В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про протилежне.

Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання батьківства підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 126, 128 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.10, 59, 60, 146, 208, 209, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_1, громадянина України батьком дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці на потязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні судового рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.