Справа № 202/1271/17
Провадження № 2/202/1134/2017
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
27 квітня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Бондаренко М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка у лютому 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 серпня 2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 512. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що з 2015 року подружні відносини з відповідачем припинилися, у звязку з чим спільне господарство ними не ведеться. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та різні характери. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе і суперечитиме її інтересам. Повідомила, що спір про поділ майна та проживання дитини відсутній. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати.
Позивачка в судове засідання зявилася, підтримала подану заяву, просила шлюб розірвати.
Відповідач у судове засідання, призначене на 14.03.2017 року, зявився, але у подальшому в судові засідання не зявлявся, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача у судове засідання зявився. Просив суд відмовити у задоволенні позову.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.
З матеріалів справи судом встановлено, що 17 серпня 2002 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 512, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. У зазначеному шлюбі народилася спільна дитина: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 54 від 22 січня 2003 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача.
Судом встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з 2015 року, примирення неможливе. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Спір щодо поділу майна подружжя вирішується в іншому судовому процесі.
Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.
Причиною розпаду сімї є наявність іншої сімї у відповідача, різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги.
При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, спір про майно сторонами буде вирішуватися в іншому судовому процесі, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 серпня 2002 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 512, які мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 розірвати.
Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар