Провадження № 2/537/547/2017
Справа № 537/1072/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 р. Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі : головуючого судді Степури А.А., за участю секретаря Грицькової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором б/н від 10.11.2011 року у розмірі 22521 грн. 65 коп. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свій обов»язок згідно до договору позивач виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 свої зобов»язання по кредитному договору виконує не належним чином і станом на 28.02.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 22521 грн. 65 коп., яка складається з : заборгованості за кредитом у розмірі 817 грн. 77 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16713 грн. 64 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3441 грн. 59 коп., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1048 грн. 65 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з»явився , надав суду клопотання , згідно якого позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала на те, що у неї заборгованість перед банком за кредитним договором,яка виникла у зв»язку з скрутним матеріальним становищем.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків.

10.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кату зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з анкетою-заявою ОСОБА_2 погодилася , що заява разом з пам»яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг а також Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також ОСОБА_2 була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно умов укладеного договору від 10.11.2011 року ОСОБА_2 зобов»язувалася погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов надання банківських послуг в разі невиконання зобов»язань, на вимогу банку ОСОБА_2 зобов»язувалася виконати зобов»язання з повернення Кредиту, в тому числі простроченого кредиту Овердрафта, оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.

Відповідно до ст.509 ЦК України,зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Ст.ст. 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання с його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості, станом на 28.02.2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 22521 грн. 65 коп. , в тому числі : 817 грн. 77 коп. заборгованість за кредитом; 16713 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3441 грн. 59 коп. заборгованість за пенею т а комісією , а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1048 грн. 65 коп. штраф (процентна складова).

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала, що в неї існує перед банком заборгованість за кредитним договором, але дана заборгованість виникла у зв»язку з скрутним матеріальним становищем.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановленому судом, відповідач свої зобов»язання за кредитним договором виконує неналежним чином , суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 817 грн. 77 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 16713 грн. 64 коп. є законними та обґрунтованими.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені та комісії в розмірі 3441 грн. 59 коп., а також штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1048 грн. 65 коп., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до розрахунку заборгованості, що надана позивачем, позивач нараховував відповідачу суму комісії та пені у розмірі 3441 грн. 59 коп., що окремо в розрахунку не обраховано. Між тим, із наданої позивачем довідки від 28.02.2017 року вбачається, що сума 3441 грн. 59 коп. в позові це нарахована пеня. Таким чином вказана пеня має правову природу неустойки.

Разом з тим, позивач також просить стягнути з відповідача на його користь неустойку відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1048 грн. 65 коп.

Проте, згідно правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6 2003цс15, цивільно правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов»язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов»язків, як заходу цивільно правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань підлягають частковому задоволенню, з урахуванням строку спеціальної позовної давності, у розмірі 1000 грн., а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1048 грн. 65 коп. необхідно відмовити у зв»язку з їх необґрунтованістю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 817 грн. 77 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 16713 грн. 64 коп. та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань у розмірі 1000 грн., а всього стягнути 18531 грн. 41 коп., а в задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1316 грн. 52 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст.526, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.11.2011 року в розмірі 18531 грн. 41 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1316 грн. 52 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2017 року.