Справа № 309/4586/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

секретарі Шукаль О.Я.,

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду від 11 листопада 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №MKGOSE00000028 від 25.01.2006 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За даним договором позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн., а позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, передбачені договором та виконати інші свої зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах визначені договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі передбаченому договором, а ОСОБА_2 неналежно виконував свої зобовязання по договору, не здійснював погашення кредиту та відсотків за його користування і станом на 04.09.2015 року має заборгованість за кредитом у розмірі - 4264,87 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 41 915,42 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2100,00 грн., 117 919,01 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просив від суми заборгованості відмінусувати суму у розмірі 105 880 грн. 87 коп. за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2013 року про стягнення із ОСОБА_2 на їх користь різницю, яка становить 60 318,43 грн. та судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 11 листопада 2016 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові вимог відсутні.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1 просила рішення суду скасувати та стягнути суму заборгованості по відсоткам за період з 20.03.2013 року по 04.09.2015 року, що становить 6779,57 грн. та по пені за період з 04.09.2014 року по 04.09.2015 року, що становить 25 355,95 грн., а загальну суму заборгованості 32 135,52 грн.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення і дана обставина у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутності.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору №MKGOSE00000028 від 25.01.2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За даним договором позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти в сумі 10 000 грн., а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, передбачені договором та виконати інші свої зобовязання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, не здійснював погашення кредиту та відсотків за його користування.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 30.07.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4264,87 грн. заборгованості за кредитом, 35 882,50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2100,00 грн. заборгованості по комісії, 53 633,50 грн. пеня.

Дане рішення суду набрало законної сили та перебуває на виконанні в Хустському ДВС.

Оскільки, сума боргу стягнута по рішенню суду, а тому вимога позивача про стягнення із відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4264,87 грн. не підлягає задоволенню.

При постановленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 35 883,50 грн., 53 633,50 грн. пені та 2100 грн. заборгованості по комісії, суд першої інстанції констатував, що такі суми стягнуті по рішенню суду, а пеня нарахована поза межами строків позовної давності і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові відповідно до ст. 258 ч. 2 та ст. 267 ч. 4 ЦК України.

Із даним висновком судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Заборгованість по кредиту ОСОБА_2 встановлена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 30.07.2013 року, яке набрало законної сили і яке знаходиться на виконанні та на час розгляду справи фактично не виконане, що не позбавляє кредитора звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи положення ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє права на отримання штрафних санкції, які передбачені умовами договору та ЦК України.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 року №6-1206цс, №6-157цс16 від 25.05.2016 року.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником ПАТ КБ «ПриватБанк» наданий розрахунок суми заборгованості по відсоткам за період з 20.03.2013 року по 04.09.2015 року, яка становить 6779,57 грн., і відповідно до ст.ст. 525, 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

При стягненні суми заборгованості по пені за період з 04.09.2014 року по 04.09.2015 року, що становить 25 355,95 грн., судова колегія вважає, що така підлягає зменшенню у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки значно перевищує розмір збитків і підлягає стягненню у розмірі 4000 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності по п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково із вищенаведених підстав.

Судовий збір, у відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, що становить 1218 грн. сплачених позивачем при зверненні у суд із позовом та 1339,80 грн. сплачених при подачі апеляційної скарги підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 551, 1054 ЦК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 11 листопада 2016 року скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 6779,57 грн. заборгованості по відсоткам та 4000 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2557,80 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4