Справа № 359/2310/17 Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/3790/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 9 14.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Сержанюка А.С.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту неприйняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ,-

В с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту неприйняття спадщини її братом ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_6.

Свої вимоги обгрунтовувала тим,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_6

За життя мати склала заповіт, в якому все своє майно заповідала їй, братам ОСОБА_3, ОСОБА_2 та сестрі ОСОБА_4

ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований з померлою за однією адресою, але ухиляється з»явитися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, а відтак інші спадкоємці не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 р. заява залишена без розгляду з підстав ст. 235 ЦПК України (наявний спір про право) .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права . В апеляційній скарзі зазначала , що інших спадкоємців після смерті матері немає, а відтак спір про право відсутній, і суд не врахував ,що встановлення вказаного факту їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місяця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від зацікавлених осіб до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки осіб до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

4. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 57 від 30 травня 2008 року " Про судову практику у справах про спадкування Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5

від 31 березня 1995 р. " Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у кожному разі суддя зобов"язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви на підставі п.1 ст. 136 ЦПК України, а коли справу вже порушено ,- закриває провадження в ній на підставі п.1 ст. 227 ЦПК України.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов"язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду справи в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз"яснює заінтересованим особам , що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст. ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В статті 553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Воля спадкоємців знайшла своє вираження в поданій ними до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини за законом.

Жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини за заповітом, вони не вчинили, що, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, є відмовою від спадщини за заповітом. ( Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.)

Як видно з тексту заяви та апеляційної скарги ОСОБА_2 ,остання просить встановити факт , пов»язаного з вирішенням спору про право , а саме оформлення спадщини після смерті матері , а відтак відповідно до ст. 235 ЦПК України , суд першої інстанції вірно залишив заяву ОСОБА_2 без розгляду , роз»яснивши заявниці ,що спір має розглядатися в порядку позовного провадження , підстави для скасування ухвали відповідно до вимог закону відсутні .

Керуючись ст.ст. 303, 307 ,311 , 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2017 року - залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді