АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/915/17 Справа № 184/807/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Максюти Ж.І., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу прокурора м.Орджонікідзе Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Орджонікідзевської міської ради та управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач вказував на те, що має намір здійснити відчуження належного йому будинку, але відповідач постановою від 14 березня 2014 року відмовив йому в посвідченні договору купівлі - продажу, вказуючи на те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок не приватизована і немає кадастрового номеру.

Посилаючись на те, що вказана відмова у вчиненні нотаріальної дії порушує його права, позивач просив зобов'язати відповідача посвідчити договір купівлі-продажу будинку по вул.Шевченко,21 у м.Орджонікідзе без зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій він розташований.

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2014 року зобовязано приватного нотаріуса Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку № 21 з надвірними спорудами по вул. Шевченко в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області без зазначеного кадастрового номеру земельної ділянки, на якій він розташований..

В апеляційних скаргах прокурора м.Орджонікідзе Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Орджонікідзевської міської ради та управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватний нотаріус Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3

14 березня 2014 року відмовив ОСОБА_2 у посвідченні договору купівлі - продажу будинку по вул.Шевченко,21 у м.Орджонікідзе через відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, на якій він розташований.

При цьому, згідно з п. 6 вказаного договору ОСОБА_2 зобовязався оформити земельну ділянку на якій розташований обєкт дарування, у встановленому законом порядку до 1 січня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як установлено судом, підставою для відмови відповідача у вчиненні нотаріальної дії є недодержання під час укладання договору купівлі-продажу вимог ч. 1 ст. 120 ЗК України та ч. 2 ст. 377 ЦК України, а саме: не зазначення кадастрового номера земельної ділянки, на якій розміщений будинок.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позову, оскільки не звернув увагу щодо недотримання позивачем порядку оформлення права власності або користування земельною ділянкою та відсутності відповідних письмових доказів.

Крім того, районний суд не врахував, що ОСОБА_2 неправильно обраний спосіб захисту, оскільки нотаріус при виконанні своїх обовязків зобовязаний діяти відповідно до вимог, визначених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора м. Орджонікідзе Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Орджонікідзевської міської ради та управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2014 - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріусу Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: