ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Андрушівського району електромереж про встановлення факту у зв'язку з посяганням на життя та відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Андрушівського району електромереж, в якому просив встановити факт посягання на його життя та життя дружини, що сталося 25-26 листопада 2005 року внаслідок ураження їх струмом від обірваних дротів високовольтної лінії, стягнути з відповідача 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди та витрати, пов'язані з лікуванням, розмір яких визначить після проведення судово-медичної експертизи.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2016 року, описку у якій виправлено ухвалою цього суду від 1 лютого 2016 року, позовну заяву ОСОБА_3 повернуто заявнику для подачі до належного суду - Королівського районного суду м. Житомира.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху для надання доказів на підтвердження дати отримання судового рішення або для зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду обставинам справи і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що заявник пропустив строк апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції і доказів поважності його пропуску не надав.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно з нормами ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2016 року судом першої інстанції постановлено ухвалу без участі позивача.

ОСОБА_3 29 січня 2016 року звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху у зв'язку з пропуском строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції та надано строк для усунення недоліку протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Частиною третьою ст. 222 ЦПК України передбачено, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Матеріали справи не містять належних письмових доказів отримання ОСОБА_3 копії ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 15 січня 2016 року, а саме - розписки або повідомлення про вручення поштового відправлення.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, належної правової оцінки з цього приводу не зробив, доводів ОСОБА_3 про отримання копії оскаржуваної ним ухвали суду першої інстанції лише 28 січня 2016 року належним чином не перевірив.

В ухвалі апеляційного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року зазначено, що 17 лютого 2016 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, проте ним не наведено жодної поважної причини його пропуску.

Однак у матеріалах справи таке клопотання ОСОБА_3 від 17 лютого 2016 року відсутнє.

Також, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не звернув уваги на те, що докази отримання ОСОБА_3 копії ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху відсутні.

Таким чином, апеляційний суд належним чином не встановив початок перебігу строку апеляційного оскарження, не спростував посилань заявника про отримання ухвали суду першої інстанції 28 січня 2016 року, не надав належної правової оцінки доводам апеляційної скарги з цього приводу, не дотримався порядку та строків залишення апеляційної скарги без руху, у зв'язку із чим передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.

З урахуванням наведеного, постановлену у справі ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною та обгрунтованою і тому з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О.Кузнєцов
Судді:Є.П.Євграфова Т.Л.Ізмайлова С.О.Карпенко Г.І.Мостова