Справа № 646/3127/17
№ провадження 2/646/1323/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сорока О.П.,

за участі секретаря Кравчук Ю.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 31 009,60 грн. (тридцять одна тисяча девять гривень) 60 копійок, що становить різницю між ринковою вартістю автомобіля, яка дешевша за відновлювальний ремонт автомобіля та ліміту встановленого полісом,

-стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» суму страхового відшкодування у розмірі 21 467,22 грн. (двадцять одна тисяча чотириста шістдесят сім) гривень 22 копійок, що становить різницю суми ліміту встановленого полісом та фактично сплаченої суми,

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати по сплаті оцінки вартості матеріального збитку у сумі 800,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 08.03.2016 року о 03-40 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КІА», державний номер НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя вул.Площа Повстання та вул.Б.Потьомкіна в м.Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.04.2016 року вину ОСОБА_2 було встановлено. Звітом було встановлено, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобілю Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, який зазнав ушкоджень при ДТП 08 березня 2016 року дорівнює до ринкової вартості колісного транспортного засобу на момент ДТП і складає 81 009,60 грн. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, згідно до полісу АЕ/3486480 від 24 червня 2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 09 червня 2016 року Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» перерахував на користь позивача суму у розмірі 28 532,78 грн. у якості страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Позивач зазначає, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, він визначає у межах звіту субєкта судово-експертної діяльності ОСОБА_4 від 31 травня 2016 року за №70В/2016 - у сумі 81 009,60 гривень 00 копійок, яка підлягає стягненню зі страхової - у розмірі 21 467,22 гривень, що становить різницю суми ліміту встановленого полісом та фактично сплаченої суми (50 000,00 грн. - 28 532,78 грн.), а з ОСОБА_2 - у розмірі 31 009,60 гривень 00 копійок, яка складає різницю між ринковою вартістю автомобіля та суми ліміту страхової (81 009,60 грн. - 50 000.00 грн.).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Представник НАСК «Оранта» подав заперечення проти позову, в яких заперечував проти задоволення позову з посилання на те, що надана позивачем експертиза в супереч законодавства зазначає вартість транспортного засобу не на момент пошкодження, а на момент складання висновку та позивачем не було надано належних доказів стосовно розміру вартості транспортного засобу після ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 08.03.2016 року о 03-40 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КІА», державний номер НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя вул.Площа Повстання та вул.Б.Потьомкіна в м.Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду.

Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08.04.2016 року у справі № 641/2743/16-п ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. З вищезазначеної постанови також вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через недотримання водієм ОСОБА_2 п.п. 16.11 ПДР України.

У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «КІА», державний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 була застрахована Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» за полісом/договором обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/3486480 з лімітом за шкоду майну у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно звіту №70В/2016 спеціаліста авто товарознавця від 31 травня 2016 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при ДТП складає 81009,60 грн.

Власником автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_5, що підтверджується копією технічного паспорту серії НОМЕР_3.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Нормами спеціального делікту, встановленого статтею 1187 ЦК України, визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної

небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору..

Відповідно до п. 19 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: «З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування"N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком».

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви.

Відповідно до ст.. 6 Закону України, «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Закону страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежується страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п.36.1 ст. 36 Закону, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійснення страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у звязку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», страховик протягом 15-ти днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхову відшкодування зобовязаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36.1 зазначеного Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Таким чином, НАСК «Оранта» повинна була виплатити ОСОБА_1 суму відшкодування в розмірі 50000 грн., що відповідає розміру, встановленому полісом серії ЕА № 3486480.

При цьому, матеріальна шкода, яка вийшла за межі страхового ліміту підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, який на момент ДТП керував автомобілем «КІА», і складає 21467 грн. 22 коп.

В той же час, Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» 25.08.2016 року було надана відповідь ОСОБА_1 № 09-02-12/9792, про те, що згідно авто товарознавчого дослідження № НОМЕР_2-23.05/5дод від 23.05.2016 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП склав 28 532,78 грн. (вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 46 779,88 грн., а з урахуванням 28 532,78 грн.)

Як вбачається з додатку №1 до договору №11/07-11-2/046 від 05.07.2010 року, Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» було перераховано ОСОБА_1 28 532,78 грн. (а.с.24).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовний вимог відповідача.

Слід зазначити, що суд критично відноситься до доводів представника позивача НАСК «Оранта» щодо неправильного визначення вартості автомобілю, оскільки у висновку експерта зазначено, що розмір збитку обраховувався на момент ДТП.

При цьому, відповідачеві була надана можливість надати заперечення проти позову та обґрунтувати суму, яка була перерахована страховою позивачеві у звязку з настанням страхового випадку, в той же час будь-яких доказів на підтвердження правильності її нарахування саме в сумі 28 532,78 грн. суду надано не було.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачів витрат по сплаті оцінки вартості матеріального збитку у сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп., то підстав для задоволення вказаної позовної вимоги не вбачається у звязку з відсутністю в матеріалах справи належних документальних підтверджень сплати вказаної суми експерту, а наданий акт прийому-передачі робіт від 31.05.2016 року не є таким достатнім доказом.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в долевому порядку підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1166 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди, що становить різницю між ринковою вартістю автомобіля, яка дешевша за відновлювальний ремонт автомобіля та ліміту встановленого полісом у розмірі 31 009,60 грн. (тридцять одна тисяча девять) грн. 60 коп.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, що становить різницю суми ліміту встановленого полісом та фактично сплаченої суми, у розмірі 21 467 (двадцять одна тисяча чотириста шістдесят сім) грн. 22 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.П. Сорока