Справа № 583/1070/17
У Х В А Л А

05 травня 2017 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за спожитий природний газ,

встановив:

05 травня 2017 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду із вищевказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що особовий рахунок № за адресою: вул. В. Симона, м. Охтирка, Сумська область, оформлено на ОСОБА_3, яка померла 28.02.2016 року. Оскільки за вказаною адресою залишилися проживати її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то заявник просить стягнути з них солідарно заборгованість за спожитий газ у сумі 6101,60 грн. та сплачений судовий збір.

Суддя, дослідивши надані заявником матеріали, вважає, що згідно ст.100 Цивільного процесуального кодексу України наявні підстави у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Частиною 1 ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема заявлення вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник.

Як вбачається з поданих суду документів, за адресою: вул. В. Симона, м. Охтирка, Сумська область, оформлено особовий рахунок № на ОСОБА_3.

Доказів про те, що зазначені у заяві про видачу судового наказу особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами або правонаступниками ОСОБА_3 заявником не додано, а також відсутні дані про оформлення договору з надання послуг газопостачання з цими особами.

За таких обставин із поданих суду документів вбачається спір про право, що є підставою відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст.101 Цивільного процесуального кодексу України, суд роз'яснює, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за спожитий природний газ.

Копію ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу разом із заявою про видачу судового наказу та копіями доданими до неї документами невідкладно надіслати заявнику.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ст. 101 ч. 2 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_4