Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С. Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, за касаційними скаргами Торгово-промислової палати України на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року, представника Почесного консула Східної республіки Уругвай ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі.

27 листопада 2015 року на зазначену ухвалу ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року відхилено, а ухвалу районного суду залишено без змін.

15 лютого 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, вказуючи на порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просив скасувати ухвалу районного суду та постановити у справі нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з порушенням правил підсудності.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, а питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року та п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТПП України оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року та питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У поданій касаційній скарзі Торгово-промислова палата України, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року та залишити у силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року.

В касаційних скаргах представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представник Почесного консула Східної республіки Уругвай ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили скасувати ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року та залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2014 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарг та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційні провадження слід закрити на таких підставах.

Скасовуючи ухвали судів першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки місце проживання відповідачів територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва. Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 1 ст. 109 ЦПК України, якою визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах касаційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень урегульовано у главі 2 розділу V ЦПК України.

Особливість касаційного провадження полягає перш за все у специфічних об'єктах оскарження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Вказаний висновок узгоджується зі правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11 травня 2016 року № 6-116цс16.

Проте заявники оскаржили в касаційному порядку ухвали апеляційного суду про направлення справи для вирішення питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції, які подальшому провадженню у справі не перешкоджають, отже, не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Враховуючи наведене, ухвали апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року та від 11 липня 2016 рокуне можуть бути переглянуті в касаційному порядку, оскільки зазначені ухвали не підлягають касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційних проваджень у вказаній справі.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Торгово-промислової палати України на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року та за касаційними скаргами представника Почесного консула Східної республіки Уругвай ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у справі за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М. Фаловська