Провадження № 2/537/659/2017
Справа № 537/1608/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою та прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача до ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В своїй позовній заяві вказала, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Мають дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про добровільну сплату аліментів домовитися з відповідачем неможливо. Позивачу одній самотужки важко утримувати дитину, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, в звязку з цим вона вимушена звернутися до суду. Прохала суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до його повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав суд задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до його повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечує проти позову відносно стягнення з нього аліментів на утримання його дитини.

Суд, заслухавши представника позивача по справі, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 перебувають у шлюбі з 23.09.2014року. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з лютого 2016 року, не проживають разом. В зв*язку з чим позивачем подано позов про розірвання шлюбу до суду.

Мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копію свідоцтва про народження.

В судовому засіданні встановлено, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає з позивачкою. Позивачка вказала, що на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги і син перебуває на повному її утриманні.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.ст. 180,185 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до виповнення їй 18 років.

Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дитині, не допомагає матеріально.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від обовязку утримувати дитину, судом не встановлено.

Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров*я та матеріальний стан відповідача ОСОБА_2, стан здоров*я та матеріальне становище дитини.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька, причому обов»язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов»язків щодо дитини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст.150 СК України обов»язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов»язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову.

У разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом, який не пов'язаний зі сплатою аліментів (ст. 185 СК України).

Вимоги позивача ОСОБА_3 обґрунтовані та доведені в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню, виходячи з того, що відповідач повинен утримувати дитину матеріально, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов*язковому негайному виконанню по справам про аліменти в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ст.ст.81,88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,10,60,213-215 ЦПК України, ст.ст. 180-182,191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.04.2017року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку до досягнення дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 -трьохрічного віку., починаючи з 21.04.2017року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 640 /шістсот сорок / грн. судового збору в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 960 грн.00коп.

В задоволенні інших позовних вимог- відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня складання рішення в повному обсязі. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.05.2017р.