Провадження № 2/643/1089/17
13.04.2017 року Московський районний суд м.Харковапід головуванням судді Букреєвої І.А.,при секретарі Саілян Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , -
Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 09 серпня 2013 року був укладений договір позики, на виконання якого з метою цільового витрачання наданих коштів відповідач узяв у позивача в борг грошову суму 2 500,00 доларів та зобовязалася повернути позичені кошти у строк до 09 жовтня 2013 року. До теперішнього часу взяті на себе зобовязання відповідачем не виконані, позичені гроші не повернуті, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу особистої розписки відповідача.
Позивач просить стягнути з відповідача суму богу у розмірі 64 661 грн.04 коп , що еквівалентна 2 500 доларів США , 5 819 грн.49 коп в якості 3 процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року та покласти на відповідача судові витрати . Просив розглянути справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідив матеріали справи , прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Між сторонам 09 серпня 2013 року було укладено договор позики ( а.с.5 ) у відповідності до якого відповідач взяв у позивача в борг грошову суму 2 500,00 доларів та зобовязався повернути позичені кошти у строк до 09 жовтня 2013 року.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. За ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.
Позичальник, як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).
Іноземнавалюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
У відповідності із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Урахування встановленого індекс) інфляції як законом, так і договором обумовлено тим, що основна сума боргу повинна повертатися з обов'язковим урахуванням інфляції, адже інфляція призводить до зменшення реальних активів позивача на суму інфляційних втрат.
Сума 3 % річних склала за цей період, тобто 3 роки 2 500 х 3 % х 3 роки = 225 доларів США, що складає 5 819 грн.49 коп. за курсом гривні до долару, встановленим НБУ на 05.102016 року 100 дол.=2586,4415 грн. Сума заборгованості за договором позики в розмірі 2 500 доларів США складає 64 661.04 грн.
Оскільки відповідач не повернув основну суму, то він повинен сплатити і нараховані на неї суми.
Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суми сплаченого судового збору 704 грн. 81 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 30, 57-58, 30, 208-209, 212-215 ЦПК України , суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 64 661 грн.04 коп., 5 819 грн.49 коп 3 % річних від простроченої суми заборгованості за договором позики за період з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року та витрати на сплату судового збору 704 грн.81 коп.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя