Справа № 226/553/17
Провадження № 2/226/277/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.

при секретарі Альберті О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні у м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул. Торгова, б. 21 в м. Мирноград Донецької області. У зазначеному житловому будинку крім неї зареєстровані також її донька ОСОБА_4, онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також племінниця відповідач по справі ОСОБА_2 ОСОБА_3. З часу реєстрації, а саме з 5 жовтня 2011 року до теперішнього часу відповідач фактично не мешкає за адресою реєстрації, оскільки вийшла заміж за громадянина ОСОБА_9 та проживала разом з ним в ОСОБА_9. На теперішній час відповідач мешкає у Російській Федерації, де саме позивачу невідомо. Позивач не перешкоджала відповідачу мешкати у зазначеному будинку. Позивач змушена сплачувати за комунальні послуги також і за відповідача, їх вартість відповідач їй не компенсує. Позивач пропонувала їй приїхати до України та добровільно знятися з реєстрації, але відповідач поки що не планує цього робити. Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком. Посилаючись на ст.405 Цивільного кодексу, як на гарантію захисту своїх прав, просила суд визнати ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 21 по вул.Торговій в м.Мирноград Донецької області.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представник третьої особи Мирноградської міської ради до суду не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження.

Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу будинку позивачу ОСОБА_1 належить будинок, розташований за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Торгова (колишня Раскової), б. 21. В даному будинку, крім позивача зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, а також відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 6, 7).

23 березня 2017 року, представником координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда ОСОБА_10, за участі сусідів, складений акт, згідно з яким ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, не мешкає у будинку номер 21 по вул.Торгова (колишня Раскової) місті Мирноград Донецької області з 05 жовтня 2011 року і до теперішнього часу (а.с. 8).

Вказані обставини та факт непроживання відповідачів в будинку за адресою: м.Мирноград Донецької області вул.Торгова, 21 без поважної причини понад один рік, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є квартальним, де мешкає позивач. Відповідача взагалі не бачив та її не знає.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що позивача знає як сусідку, живе через хату. Відповідача не знає та ніколи у житті не бачив. Поруч з позивачем проживає 13 років.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При зясуванні причин відсутності відповідача у спірному будинку, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувалась будинком та була відсутньою, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з жовтня 2011 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеним будинком, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право на користування будинком № 21 по вул.Торгова в місті Мирноград Донецької області.

На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 213-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 10.03.1991р.н. визнати втратившею право користування житлом за адресою: вул.Торгова, 21, м.Мирноград Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін