Справа № 2/593/197/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Рекшинської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її сина ОСОБА_3 та чоловіка ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/12 на 1/8 частин будинковолодіння, що знаходиться в селі Стриганці Бережанського району Тернопільської області, на вул. Центральна, 11, і хоч вона є спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належні спадкодавцям частки у зазначеному будинковолодінні, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право на вищевказане спадкове майно.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені ОСОБА_2 вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Рекшинської сільської ради в судове засідання також не з»явився, представив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо задоволення заявлених вимог не має.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і взявши до уваги письмові заяви сторін та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки син позивачки ОСОБА_3 помер 17 вересня 1994 року, чоловік позивачки ОСОБА_4 Онишковичпомер 10 квітня 1998року, то питання про спадкування належного їммайна слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме: Цивільним кодексом Української РСР.

У відповідності зі ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 разом із своїм чоловіком ОСОБА_4, сином ОСОБА_3, дочкою ОСОБА_5 та двома внуками ОСОБА_6 та Наталею проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вул.Центральна, 11, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/6 частині вказаного будинковолодіння.

Зазначений факт підтверджується долученими до справи документами, а саме: довідками за №1032, № 1150 та № 1151, виданими 1 листопада та 30 грудня 2016 року Рекшинською сільською радою; інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що знаходиться в селі Стриганці Бережанського району Тернопільської області на вул. Центральна, 11, що були видані 27 жовтня 2016 року Бережанським ОК МБТІ.

Судом також встановлено, що позивачка є дружиною ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_3, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвами про шлюб серії І-ИД № 134686, що було повторно видано 23 листопада 2016 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області та свідоцтвом про народження № 8260007, виданим 2 листопада 1961 року Бережанським райвідділом ЗАГСУ.

Із свідоцтв про смерть видно, що син позивачки ОСОБА_3 помер 17 вересня 1994 року, а чоловік позивачки ОСОБА_4 - 10 квітня 1998 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Стриганці Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Центральна, 11. А так як син позивачки на випадок своєї смерті не складав заповіту, тому після його смерті позивачка разом із своїм чоловіком, як батьки спадкодавця, будучи єдиними спадкоємцями першої черги, вступили в управління спадковим майном і прийняли спадщину після смерті свого сина (по 1/12 його частині).

Чоловік позивачки ОСОБА_4, будучи власником 1/6 частини заначеного будинковолодіння та отримавши у спадок після смерті сина ще 1/12 його частину, не переоформив належне спадкове майно на себе та на випадок своєї смерті також не розпорядився належним йому майном, тому після смерті ОСОБА_4 по закону спадкоємцями належного йому майна є його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_5 у рівних частинах.

Письмові пояснення позивачки, які містяться у поданому нею до суду позові, свідчать про те, що після смерті сина та чоловіка вона прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцями однією сім»єю та після їх смерті залишилася проживати у вищевказаному будинковолодінні, розпорядилася належними спадкодавцям речами повсякденного вжитку, однак через відсутність правовстановлюючих документів про належність спадкодавцям зазначених часток у будинковолодінні, не мала можливості офіційно переоформити їх на себе.

Вищевказане підтверджується оглянутими у судовому засіданні довідками за № 1150 та № 1151, виданими Рекшинською сільською радою 30 грудня 2016 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 527/02-31 від 4 квітня 2017 року та повідомленнямиБережанської держнотконтори за № 566/01-16 та № 567/02-14 від 11 квітня 2017 року.

А так як судом встановлено, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавцями та на час відкриття спадщини також проживала з ними однією сім`єю і фактично прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на належні спадкодавцям частки у будинковолодінні, не мала можливості переоформити належне їм майно на себе, а тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадщину, що залишилася після смерті її сина та чоловіка.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 174, 212- 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її сина ОСОБА_3, який помер 17 вересня 1994 року, а саме:

-на 1/12 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Стриганці Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Центральна, 11.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 10 квітня 1998 року, а саме:

-на 1/8 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходяться в селі Стриганці Бережанського району Тернопільської області, на вулиці Центральна, 11.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1