Кодимський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________________________________
Справа № 503/643/17
Провадження №2/503/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.,

при секретарі Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_2.

В позовній заяві позивач вказав, що 05 січня 2005 року померла його матір ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.62 га., яка розташована на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062192, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

Він (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за законом, спадщину прийняв, звернувшись у поновлений судом строк до нотаріуса із відповідною заявою, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу державного акту на землю, який втрачено.

В судове засідання позивач не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, але надав до суду заяву про розгляд справи без нього. Проти позову не заперечував.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 05 січня 2005 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №401782, виданого 06 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_2 ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №1/131, площею 2.62 га., яка розташована в межах Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062192, виданого 20 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що заповіту ОСОБА_2 не склала, тому на час відкриття спадщини її спадкоємцем за законом першої черги був її син ОСОБА_1 позивач у справі.

Інший спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_3 (донька померлої ОСОБА_2М.) спадщину у передбаченому законом порядку прийняла, після чого письмово підтвердила свою відмову від прийняття спадщини померлої матері (нотаріально засвідчена заява ВСЕ №318744 від 02 лютого 2006 року).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2, як між сином та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №395006, виданого 09 серпня 1974 року, в якому його матірю вказано ОСОБА_2.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв.

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв, звернувшись у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 16 березня 2017 року строк до нотаріуса із відповідною заявою (справа №503/228/17-ц).

Отже, за змістом ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України позивач ОСОБА_1 вважається таким, що у передбаченому законом порядку прийняв належну померлій матері спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Матеріали справи містять належні докази звернення позивача ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за заповітом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №13 від 01 квітня 2017 року (відмова нотаріуса №295/02-14 від 28 березня 2017 року).

Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274).

Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлої матері, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на належну їй земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №1/131, площею 2.62 га., яка розташована в межах Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області та на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062192, виданого 20 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, належала померлій 05 січня 2005 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.