Справа № 371/1650/15-ц Головуючий у І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 22-ц/780/2454/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 38 27.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Голуб С.А.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Пустовітської сільської ради, третя особа: відділ Держгеокадастру у Миронівському районі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Пустовітської сільської ради, третя особа: відділ Держгеокадастру у Миронівському районі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Цією ж ухвалою суду постановлено продовжити розгляд справи в частині позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом №2-3179, №2-3171 від 28 серпня 2009 року, виданих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,1982 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.142-146, т.2).

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщинузалишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою позивачки та її представників в судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду від 02 березня 2017 року про залишення позову без розгляду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. При цьому вказує, що суд не звернув уваги на те, що вона 13 лютого 2017 року через суд першої інстанціїподала апеляційну скаргу на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року про закриття провадження у справі в частині її позовних вимог про скасування рішення та визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки. 23 лютого 2017 року Миронівським районним судом дана справа була направлена до апеляційного суду Київської області, де 27 лютого 2017 року справа була призначена до розгляду. У зв`язку цим вважає, що суд першої інстанції без наявності матеріалів справи не мав права продовжувати розгляд справи за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлені позивачка та її представники, повторно не з'явилися в судові засідання 20 лютого 2017 року і 02 березня 2017 року, та заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Пустовітської сільської ради, третя особа: відділ Держгеокадастру у Миронівському районі про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Цією ж ухвалою суду постановлено продовжити розгляд справи в частині позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом №2-3179, №2-3171 від 28 серпня 2009 року, виданих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,1982 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.142-146, т.2).

По справі встановлено, що ОСОБА_2 13 лютого 2017 року через суд першої інстанції подала апеляційну скаргу на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року про закриття провадження у справі в частині її позовних вимог про скасування рішення та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

27 лютого 2017 року до апеляційного суду надійшли копії матеріалів цивільної справи разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 01 березня 2017 року копії матеріалів цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року повернуто до Миронівського районного суду Київської області для усунення недоліків з тих підстав, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що при оскарженні ухвали суду про закриття провадження у справі (п.14 ч.1 ст.293 ЦПК України) до апеляційного суду для розгляду передаються всі матеріали цивільної справи, а не їх копії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково продовжив розгляд справи за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, оскільки судом першої інстанції не були направлені до суду апеляційної інстанції матеріали цивільної справи, а були направлені лише копії цих матеріалів справи, що суперечить положенням ст.293 ЦПК України.

За таких обставин, залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошенняі оскарженню в касаційному порядку згідно зі ст.324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді