РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої: судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Грабовської Г.О.

позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві посилається на ту обставину, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

В зазначеному будинку також зареєстрована відповідач, яка рішенням Володимир-Волинського окружного районного суду від 18 березня 1993 року була позбавлена батьківських прав відносно нього і з березня 1993 року і по даний час там не проживає, будь-яких витрат по комунальних платежах та утриманню квартири не несе.

Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач доводи заяви підтримав повністю, просить її задовольнити, в своїх поясненнях суду зіслався на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує щодо визнання її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 оскільки з 1993 року там не проживає.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї протягом шести місяців.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з рішення Володимир-Волинського міського суду від 03.12.2013 року, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_2.

Як стверджується будинковою книгою, довідкою про склад сім'ї та проживання в спірній квартирі була зареєстрована відповідач.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно позивача ОСОБА_1 згідно рішення Володимир-Волинського окружного районного суду від 18.03.1993 року.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 що згідно рішення суду від 18.03.1993 року їх матір ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно позивача, неї та ОСОБА_1 і з 1993 року остання з ними в зазначеній квартирі не проживає, будь-яких зв'язків з ними не підтримує.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в даній квартирі з моменту позбавлення її батьківських прав з 1993 року. Також пояснив, що позивачем по справі в квартирі проводились відновлювальні роботи і він допомагав останньому в проведенні ремонту. Відповідачка будь-яких витрат по утриманню квартири не несе.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

А згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач членом сім'ї теперішнього власника житла не являється та перешкоджає йому у здійсненні права щодо розпорядження ним.

Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за нею житла, ніяких обов'язків щодо утримання квартири не несе, вона втратила право користування жилою площею в даній квартирі, та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягає до визнання її такою, що втратила право користування житлом в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 174, 213-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 71,167, ЖК України, суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула