УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборони відчуження нерухомого майна, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати припиненим договір іпотеки, укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та скасувати заборони відчуження нерухомого майна.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 27 серпня 2008 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено іпотечний договір № 318-014/Zфквіп-08, яким забезпечувався кредитний договір № 318-014/ФКВ-08 від 27 серпня 2008 року, а предметом іпотеки була земельна ділянка НОМЕР_2, площею 0,0667 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, розташована в СТ «Хриплин» Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1.

Позивач вказував, що рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2013 року було стягнуто з нього на користь ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ТОВ «Український промисловий банк», заборгованість за кредитним договором № 318-014/ФКВ від 27 серпня 2008 року у розмірі 81 100 грн 73 коп., яку він погасив 13 січня 2014 року.

Крім того позивач вказував, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року, було задоволено його позовні вимоги та визнано безпідставною нараховану ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором і зобов'язано банк видати йому довідку про відсутність заборгованості за цим кредитним договором.

20 липня 2015 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 48179841, якою зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» видати йому довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором №318-014/ФКФ-08 від 27 серпня 2008 року, проте 29 жовтня 2015 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника).

Позивач зазначав, що 28 грудня 2015 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна та зняття його з заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки (іпотечного договору) № 318-014/2фквіп-08 від 27 серпня

2008 року, проте 30 грудня 2015 отримав відмову у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують припинення іпотечного договору.

Зважаючи на вищевикладене ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір іпотеки № 318-014/Zфквіп-08, укладений 27 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4

Знято заборону відчуження нерухомого майна: земельної ділянки НОМЕР_2, площею 0,0667 га, цільове призначення якої для ведення садівництва, розташованої у Садівничому товаристві «Хриплин» Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, накладену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. за № 3494 у зв'язку з укладенням договору іпотеки № 318-014/Zфквіп-08 від 27 серпня

2008 року та вилучено запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки № 318-014/Zфквіп-08 від 27 серпня

2008 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 грудня

2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2015 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року, яким визнано безпідставною нараховану ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором і зобов'язано банк видати позивачу довідку про відсутність заборгованості за цим кредитним договором, та виходили з того, що зобов'язання за кредитним договором припинилося його належним виконанням, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про припинення зобов'язань за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, відповідно до ст. ст. 629, 526, 599 та ч. 3 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 08 лютого 2017 року у справі № 6-2560цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 05 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович