Справа № 487/559/17
Провадження № 2/487/917/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кузьменко В.В.,
при секретарі Каламурза О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву, в якій пітримала уточнену позовну заяву, просила її задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Також просила справу слухати без її та позивача участі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачка та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили та не надали заяву про відкладення розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено при огляді ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ФП № 495113 від 31.12.1991 року (а.с.8) та ксерокопії рішення Заводського районного суду м. Миколаєва справа № 487/999/14 від 25.03.2014 року (а.с.9) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 31.12.1991 року по 25.03.2014 року.
Згідно із ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.
Як вбачається з квитанцій, чеків та гарантійних талонів (а.с.10-19) зазначене вище майно було придбане за час проживання сторін однією сім'єю.
Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 88, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Дане рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Миколаєва за письмовою подачею відповідачем заяви, яку останній може подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі неподання відповідачем у зазначений строк заяви про перегляд заочного рішення та не подачі іншими особами, які беруть участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва, рішення суду набирає законної сили.
Суддя Заводського районного суду
м. Миколаєва В.В.Кузьменко