РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

при секретарі - Гаєвській С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2016 р. та до повноліття дитини, посилаючись на те, що 07.05.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб розірвано 11.12.2013 року, проживають окремо. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у справах сім'ї участі не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що відповідач жодним чином не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, забирає дитину на літні канікули, надає продукти харчування та купує одяг.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.05.2004 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 11.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 29.07.2006 р.

Як випливає з пояснень представника позивача, син ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина.

Відповідач фізично здоровий, має можливість працювати та сплачувати аліменти, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина у розмірі достатньому для створення дитині необхідних передумов для розвитку і забезпечення організації її життя, всі витрати несе позивачка, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В той же час статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2016 р. та до повноліття дитини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-182,184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитинизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2016 р. та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Суддя: Кушнір С.І.