Справа № 170/74/17
Провадження № 2/161/1769/17
У Х В А Л А

24 квітня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника відповідача Торбика О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним додаткового договору, заяву ОСОБА_2 про відвід судді Ковтуненка В.В.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним додаткового договору.

10 квітня 2017 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід судді, яка за вхідним № 16297/ВХ зареєстрована в канцелярії суду. В обгрунтування заяви посилається на те, що суддя Ковтуненко В.В. не може брати участі у розгляді його справи і підлягає відводу, оскільки у нього з ним неприязні стосунки. У відповідності до п. 2 ст. 20, ст. 24 ЦПК України просить відвести суддю від розгляду справи.

Заслухавши думку представника відповідача, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковтуненка В.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо відводу судді на підставі підпункту 2 статті 20 ЦПК України, тобто якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Для відведення судді за наявності обставин, що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, необхідно обґрунтувати наявність дійсних обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу пряму чи побічну заінтересованість судді Ковтуненка В.В. саме у результаті розгляду вказаної справи.

Саме по собі голослівне викладення письмової заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ковтуненка В.В., оскільки в нього з ним неприязні стосунки з обґрунтуванням підстав для відводу судді Ковтуненка В.В., не можуть свідчити про неприязні стосунки, оскільки заява про відвід головуючого судді подана в порушення вимог статті 23 ЦПК України, оскільки даною законодавчою нормою передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Також суд акцентує увагу заявника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади. Для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до цього Закону діє суддівське самоврядування.

Враховуючи норми чинного законодавства можна зробити висновок, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю, а намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про відвід судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду, що забороняється законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, задля того, щоб піддати сумніву об'єктивність і неупередженість судді, якому заявлено відвід, з підстав, на думку позивача, неприязні стосунки. Відтак жодним чином не вбачається неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення по вказаній справі з урахуванням принципів змагальності та процесуальної рівності усіх учасників цивільного процесу перед законом і судом, свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також принципу публічності.

При цьому судом не приймається до уваги посилання заявника на про наявність неприязних стосунків. Так як заявником на засадах змагальності сторін суду не доведено та не надано доказів, у відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, щодо обгрунтованості відводу.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником відвід взагалі не вмотивований, до заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження обгрунтованості заяви. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 20 - 24, 60 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Ковтуненка В.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко