Справа №490/6495/16-ц 18.04.2017 18.04.2017 18.04.2017
Провадження №22-ц/784/859/17
Справа № 490/6495/16-ц Головуючий першої інстанції: Подзігун Г.В
Провадження № 22-ц/784/859/17 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 р. ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») про припинення іпотеки.

В обґрунтування вимог представник позивачки вказував, що 05 вересня 2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 644/845-К845 (далі - Договір) про надання останньому 25 000 доларів США кредиту на строк до 10 вересня 2018 р. зі сплатою 15% річних.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Договором 05 вересня 2008 р. між відповідачем та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О. В., за яким в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2

Посилаючись на те, що позичальник за Договором помер 28 травня 2016 р., а тому як основне зобов'язання, так і іпотека припинилися у зв'язку зі смертю позичальника, представник позивачки просив про задоволення позову - припинити іпотеку належної ОСОБА_6 вищевказаної квартири.

У судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 р. позов задоволено.

Постановлено припинити іпотеку квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, надану за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 05 вересня 2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О. В. за реєстровим № 2799 від 05 вересня 2008 р., в якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 644/845-К845, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 05 вересня 2008 р.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на помилковість висновків суду щодо припинення зобов'язань позичальника за основним договором і позивачки за іпотекою, невідповідність таких висновків вимогам закону, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 05 вересня 2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено договір кредиту № 644/845-К845, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 25 000 дол. США зі сплатою 15,00 % річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених в Додатку № 1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною (п. 1.1 Кредитного договору).

Погашення кредиту мало здійснюватися до 10 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2008 р. (останній платіж - вересень 2018 року) (п. 1.1.1 Кредитного договору).

Кредит надавався позичальнику на споживчі цілі (п. 1.2 Кредитного договору).

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за Договором, кредитор укладає із ОСОБА_2 Іпотечний договір (п. 1.3.1 Кредитного договору).

05 вересня 2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, відповідно до умов якого позивачка в якості забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_4 за Договором передала в іпотеку іпотекодержателю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

28 травня 2016 р. ОСОБА_4 помер, про що 30 травня 2016 р. Миколаївським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області було складено відповідний актовий запис № 2154.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії спадкової справи, відповідач направив нотаріусу претензію кредитора, однак спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 р. у справі № 6-206цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Враховуючи зазначене, суд, встановивши, що кредитний договір припинив свою дію у зв'язку зі смертю боржника, оскільки спадкоємці після смерті боржника спадщину не прийняли, а позивачка за умовами договору іпотеки не надавала згоди відповідати за виконання зобов'язань у разі заміни боржника та з урахуванням того, що договір іпотеки є похідним від кредитного договору, відповідно до наведених норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку, що договір іпотеки припинив свою дію.

З урахуванням викладених положень закону доводи апеляційної скарги про відсутність підстав вважати іпотеку за договором, укладеним між сторонами, припиненою є безпідставними, оскільки через відсутність спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті боржника - ОСОБА_4, та відсутність в іпотечному договорі застереження щодо згоди іпотедокаця на забезпечення зобов'язань за Договором у разі заміни боржника, іпотека припиняється.

За такого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська