Справа № 296/5208/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

"15" травня 2017 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду № 327 заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче обєднання «Ліко-Холдінг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису у реєстрі права власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» звернулось до суду із зустрічним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису у реєстрі права власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру (а.с.77-79), заявленим до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Представник співвідповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 (а.с.154) у своєму зверненні просить надати товариству строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви та зобовязання доплатити належну суму судового збору.

Відповідно до п.4 ч.2 та ч.5 ст.119 ЦПК України: позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданої зустрічної позовної заяви вбачається, що ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» подало до суду позовну заяву, в якій заявлено (а.с.78,79) дві вимоги майнового характеру: про витребування майна з чужого незаконного володіння і визнання права власності на нерухоме майно; дві вимоги немайнового характеру: визнання недійсним договору та скасування запису у реєстрі права власності.

До зустрічної позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3200 грн..

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р., що набрав законної сили 01.11.2011 р., розмір судового збору (з 01.01.2017 р. - ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 р.»): позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (мінімум - 1600,00 грн., максимум - не обмежено); позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 1600,00 грн.).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України суддя вправі залишити її без руху.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10 вбачається, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Для з'ясування питання про те, які вимоги відносяться до майнових, а які - до немайнових, суди повинні також враховувати роз'яснення, викладені у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Крім цього, відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» було сплачено 3200 грн. (а.с.76), що становить розмір судового збору за дві вимоги немайнового характеру, при цьому будь-яких доказів дійсної вартості квартири АДРЕСА_1 ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» не представлено і ціну позову не визначено, що унеможливлює здійснення судом остаточного визначення в процесі розгляду справи суми судового збору із наступним стягненням недоплаченого судового збору.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10 - якщо факт недоплати судового збору зясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобовязати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК).

Керуючись ст.ст.191, 210, 293 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд, -

У Х В А Л И В:

Зобовязати позивача за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче обєднання «Ліко-Холдінг» виправити недолік в заяві, а саме: зазначити дійсну ціну позову (документи підтверджуючі ціну на час звернення до суду), відповідно до ціни позову доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази оригінали квитанцій про сплату у встановлений строк протягом 5 днів з моменту отримання ухвали. Розяснити ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг», що в іншому випадку позов може бути залишений без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Галасюк