Справа № 439/1187/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/3199/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А.,Шандри М.М.

секретаря: Симець В.І.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року по справі за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Кредитної спілки "Орізон" 32 871 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят одна) гривня 06 коп. заборгованості за кредитним договором №233 від 09.11.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Кредитної спілки "Орізон" 500 гривень судового збору, що останньою були сплачені при звернені із позовом до суду.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 878 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення суду оскаржила ОСОБА_3 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що не погоджується із рішенням, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що відповідно до ч.1 ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, тому вона частково визнає позовні вимоги а саме про повернення тіла кредиту та сплати процентів. Проте, судом не враховано що нею на день розгляду цивільної справи було сплачено позивачу 11182 грн, з них 346 грн 61 коп тіла кредиту та 10835 грн 39 коп процентів за кредитним договором. Також зазначає, що що договір укладався на два роки до листопада 2014 року а тому на її думку нарахування після закінчення строку дії договору є безпідставними.

Просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором з 32871 грн 06 коп до 15976 грн 01 коп, решту позовних вимог залишити без змін.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, відповідно до матеріалів справи належно повідомлена (а.с. 122) клопотань про відкладення розгляду справи не подала, тому розгляд справи згідно із приписами ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що між Кредитною спілкою «Орізон» та ОСОБА_3 9 листопада 2012 року укладено кредитний договір № 233, згідно із яким позичальнику - ОСОБА_3П було надано кредит в сумі 8600,00 грн. Згідно з п. 2.1. Договору кредит надавався на 24 місяці до 09.11.2014 в сумі 8600,00 грн. на засадах строковості та платності, для придбання, будівництва, ремонту та реконструкцію житла (а.с. 5-7).

У відповідності до умов вищевказаного договору позики, позивач надав вказані кошти відповідачу ОСОБА_3 що стверджується видатковим касовим ордером № 997 від 09.11.2012р., і тим самим своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед останнім згідно договору позики (а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_3 не виконала умов договору, оскільки сума боргу у встановлений договором строк повністю повернена не була.

Станом на 27.02.2017р. заборгованість ОСОБА_3 перед КС "Орізон" по тілу кредиту становить 8253 грн. 39 коп., заборгованість за відсотками становить 7722 грн. 62 коп., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9). із зазначеною сумою стягнення відповідачка погоджується та така нею визнається відповідно до вимог ч.1ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до вимог ч.1ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, як вбачається за змісту апеляційної скарги то в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту 8253 грн. 39 коп. та за відсотками 7722 грн. 62 коп. апелянтом не оскаржується, а тому в тій частині апеляційним судом не переглядається .

Доводи апеляційної скарги, щодо безпідставного стягнення пені, 3% і індексу інфляції колегія суддів вважає необґрунтованими та такими що не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1048-1050, 526, 559, 625 ЦК України прийшов до правильного висновку про задоволення позову частково та стягнув з ОСОБА_3 32 871 (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят одна) гривня 06 коп. Що становить за тілом кредиту та відсотками я 8253грн39 коп та 7722 грн 62 коп., індекс інфляції від простроченої суми, якою є несплачена сума за тілом кредиту-4956 грн.73 коп, 3% річних 463 грн.30 коп за прострочення виконання грошового зобов»язання (період з 21.09.2014 по 21.09.2016), а також пеня, яка передбачена п. 7.3. Договору (0,5% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу) та становить 11 899 грн. (за період з 02.12.2015 по 30.06.2016).

Судова колегія погоджується зазначеним висновком враховуючи, що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому стаття 625 ЦК України унормовує питання відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання і з огляду на правову природу трьох процентів річних, передбачених частиною другою цієї статті, як особливої міри відповідальності, їх сума повинна бути визначена до стягнення виключно в національній валюті Україні - гривні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанову ВС України у справі №6-2829 цс16 від 22.03.2017 року яка в силу вимог закону є обов'язковою для застосування

Покликання в доводах апеляційної скарги на ч.1 ст. 1054 ЦК України відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти колегія суддів вважає безпідставним і таким що не спростовує висновків суду і не може бути підставою для скасування рішення.

Зазначені доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.209, 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307,308,ст. 312, 313, ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді