ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4730/17
провадження № 2/753/3825/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні будинком та скасування реєстрації місця проживання, третя особа - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: відсутні докази щодо сплати судового збору в контексті вимог Закону України "Про судовий збір" - 640 грн. за позовну вимогу немайнового характеру; не зазначено обгрунтування щодо підстав (зокрема правових) надання переваги умовам (зокрема щодо юридичної сили) договору купівлі-продажу щодо вказаного будинку АДРЕСА_1 від 15 квітня 2016 року на ім"я покупця ОСОБА_2 над умовами договору дарування будинку з номером АДРЕСА_1 проте на ім"я обдарованого ОСОБА_3

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копія вказаної ухвали отримана представником позивача 10 квітня 2017 року (згідно з розпискою), а позивачем -18 квітня 2017 року (що підтверджується наявною розпискою у рекомендованому листі).

При цьому, недоліки позову не були усунуті у повному обсязі.

Так, 13 квітня 2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло звернення ОСОБА_2 від 13 квітня 2017 року щодо усунення недоліків з додатковим обгрунтуванням та зазначенням доказів, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено його копії для вказаних відповідачів та третьої особи (при цьому акт щодо відсутності вказаних додатків для відповідачів та третьої особи не складався, оскільки посилання на його наявність відсутнє в переліку додатків до вказаного звернення від 13 квітня 2017 року).

Крім того, до вказаного звернення від 13 квітня 2017 року було долучено додаток у виді копії «виписки з рахунку Приватбанку», проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено копії цього документу для відповідачів та третьої особи (при цьому акт щодо відсутності вказаних додатків для відповідачів та третьої особи не складався, оскільки посилання на їх наявність відсутнє в переліку додатків до вказаного звернення від 13 квітня 2017року).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, щодо даються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, позивачем не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції відповідачу подати в зазначений строк (в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Проте на вказані норми закону заявник уваги не звернув.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: