АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання здійснити перерахунок, стягнення понесених судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він після смерті свого діда, ОСОБА_3, який помер 28 вересня 2010 року, постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, який належав померлому на праві власності, з 2014 року. Відповідно до договору про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання КП «Дніпроводоканал» зобовязувався надавати послуги, а споживач своєчасно сплачувати за обєми спожитих послуг за показаннями приладів обліку. Під час експлуатації лічильники повинні проходити періодичну повірку. Термін міжповірочного інтервалу встановлюється ДП «Укрметртестстандарт».

Так, 07 серпня 2015 року контролером КП «Дніпроводоканал» було проведено розпломбування лічильника холодної води для проведення чергової повірки, про що було складено Акт, а після того, як було знято лічильник він знайшов у хвіртці повідомлення про нарахування 1311 грн. 28 коп. за червень 2015 року, згідно якого сума до оплати йому нарахована за нормою для поливу городу, якого у нього не було та немає й досі. 22 вересня 2015 року після проведення періодичної повірки, представником підприємства було опломбовано та допущено в експлуатацію лічильник води, що було також зафіксовано в Акті. Згідно даних повірки, несправностей виявлено не було.

На його звернення до контролера його було упевнено, що заборгованість виставлена йому помилково та наступного місяця все буде виправлено. Незважаючи на це, наступного місяця він виявив у хвіртці «досудове повідомлення», зі змісту якого дізнався про те, що йому нараховано заборгованість у сумі 2 515 грн. 89 коп. Він продовжив оплачувати послуги з водопостачання згідно даних лічильника.

У квітні 2016 року до нього прийшли представники КП «Дніпроводоканал» та повідомили про намір відключити будинок від водопостачання через несплачену заборгованість. На його письмове звернення до відповідача 26 квітня 2016 року він 02 червня 2016 року отримав поштою відповідь про те, що: «06 листопада 2011 року було прийнято на облік лічильник холодної води за адресою: вул. Немирівська, буд.1 у м. Дніпропетровськ». Оскільки: «власником помешкання не було своєчасно проведено періодичну повірку водолічильника, для запобігання порушення законодавства та накладення санкцій з боку контролюючих органів, підприємство було вимушено зняти з обліку водолічильник. Слід зазначити, що знятий з обліку водолічильник вважається таким, що відсутній». Таким чином, у відповідності до вимог діючого законодавства, в термін з 28 травня 2015 року нарахування проводилося за нормою 8л на добу на 1м.кв.відкритого ґрунту, та 0,5л. на добу на 1 м.кв. площі закритого ґрунту».

Позивач зазначає, що згідно паспорту лічильника холодної води, що встановлений у нього як споживача послуг КП «Дніпроводоканал», міжповірочний інтервал складає 4 роки. Тобто, обовязкова повірка зазначеного лічильника мала бути проведена, через 4 роки після введення його в експлуатацію, а саме 06 листопада 2015 року. Таким чином, на момент розпломбування лічильника холодної води для проведення чергової повірки, 07 серпня 2015 року, строк міжповірочного інтервалу ще не сплинув, але незважаючи на це та в порушення п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та п.3.8. Договору відповідач безпідставно нараховував йому оплату послуг з централізованого постачання холодної води.

Посилаючись на зазначене, позивач просив визнати дії відповідача щодо нарахування по о/р 01 за адресою вул. Немирівська, 1 у м. Дніпропетровську, в термін з 28 травня 2015 за нормою 8 л. на добу на 1 кв.м. відкритого грунту та 0,5 л. на добу на 1 кв.м. площі закритого грунту незаконними та зобовязати здійснити перерахунок відповідно до показників лічильника, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та порушення норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно до Договору про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання від 04 березня 2014 року КП «Дніпроводоканал» зобовязувався надавати послуги, а споживач своєчасно сплачувати за обєми спожитих послуг за показаннями приладів обліку за вказаною адресою. Тобто, позивач є споживачем послуг водопостачання, які надаються за вказаною адресою КП "Дніпроводоканал" відповідно до особового рахунку № 01.

Водолічильник, встановлений за вказаною адресою, було опломбовано та прийнято до обліку 07 червня 2011 року, про що було складено відповідний акт.

Оскільки ОСОБА_2 не було своєчасно проведено періодичну перевірку приладу обліку водопостачання з 28 травня 2015 нарахування за особовим рахунком 01 за адресою вул. Немирівська, б.1 у м. Дніпро проводилась згідно встановлених норм та тарифів по кількості зареєстрованих осіб та з урахуванням та на полив прибудинкової території (згідно технічного паспорту 566м2), лічильник було знято відповідачем з обліку в базі даних відповідача. Вказаний лічильник було розпломбовано, про що складено Акт розпломбування квартирного приладу обліку.

Таким чином, нарахування за послуги централізованого водопостачання за адресою: вул. Неміровська, 1 у м. Дніпропетровську у період з 28 травня 2015 року здійснювалось на одного зареєстрованого мешканця та з урахуванням та на полив прибудинкової території (згідно технічного паспорту 566м2).

На адресу проживання позивача відповідачем було направлено досудове повідомлення, в якому повідомлялося про необхідність сплати заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2515,89 грн.

26 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява, в якій він просив повідомити підставу нарахування зазначеного боргу, а листом від 25 травня 2016 року відповідач повідомив позивача про те, що нарахування за послуги централізованого водопостачання за адресою: вул. Неміровська, 1 у м. Дніпропетровську у період з 28 травня 2015 року здійснювалось на одного зареєстрованого мешканця та з урахуванням та на полив прибудинкової території (згідно технічного паспорту 566м2, а з 22 вересня 2015 року нарахування за послуги централізованого водопостачання проводяться згідно показників приладу обліку води за фактично спожиті послуги, підстав для перерахунку немає.

Відносини у сфері метрологічної діяльності регулює Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Положення цього Закону поширюються, в тому числі, на фізичних осіб, які не є субєктами підприємницької діяльності, власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону, засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Згідно ч.1 ст.28 Закону, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Згідно п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Міжповірочні інтервали для лічильників питної води визначаються Державним підприємством «Укрметртестстандарт» і Національним науковим центром «Інститут метрології» та періодично публікуються Державною службою технічного регулювання України в офіційному виданні Показчик «Засоби вимірювальної техніки, занесені до державного реєстру України».

Відповідно до п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно установленими нормативами споживання.

Відповідно до п.12.6 рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 26.02.2013 року №82 «Про раціональне ведення водного господарства міста», у разі не проведення періодичної повірки квартирних будинкових, загальнобудинкових приладів обліку, проводити розрахунки мешканцям за нормою водовикористання, відповідно до ступеню благоустрою квартир та кількості зареєстрованих осіб (власників).

Статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлений порядок повірки, відповідно до якої засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлений яких визначається нормативно-правовим актом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Підприємства, організації та фізичні особи зобовязані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (3-4 роки) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Порядок подання фізичними особами, що не є субєктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, повязані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цієї ж норми Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, якій надають послуги з електро,- тепло, - газо- і водопостачання.

Разом з тим, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01.06.2011 №869 затверджений Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, згідно з яким до складу витрат на збут виключаються витрати, безпосередньо повязані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, а саме: витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата.

При цьому водопровідні вводи підприємств, відомчих житлових будинків, житлових будинків (квартир) громадян, а також прилади й пристрої на них, у тому числі колодязі, запірна арматура, водолічильники, витратоміри, стабілізатори тиску й обмежувачі витрат та інші прилади обліку води належать споживачеві, тобто є його власністю, що у розумінні правил, є благом для особи, яка нею володіє, однією з умов її економічної, соціальної свободи, її значущості у суспільстві. Але разом з тим власність зобовязує (стаття 319 ЦК України) та вимагає від особи, що нею володіє, певних зусиль, витрат на її утримання.

Обовязок власника утримувати належне йому майно передбачений ст. 322 ЦК України. Положення про зобовязуючу роль власника щодо утримання належного йому майна законодавчо закріплене і в ст.13 Конституції України.

Таким чином, індивідуальні прилади обліку, встановлені в квартирах, які є власністю споживача, можуть бути повірені за рахунок виконавця житлово-комунальних послуг якщо ця послуга включена до тарифу та договору на надання житлово-комунальних послуг. Для виконання певних робіт субєкт господарювання у сфері водопостачання повинен мати джерело відшкодування витрат, понесених під час виконання цих робіт. Єдиним джерелом покриття витрат підприємства (виконавця послуг з централізованого постачання холодної води ти водовідведення) на виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування, ремонту засобів обліку води є тариф на послугу з централізованого постачання холодної води.

Оскільки ОСОБА_2 не було своєчасно проведено періодичну перевірку приладу обліку водопостачання з 28 травня 2015 нарахування за особовим рахунком 01 за адресою вул. Немирівська, б.1 у м.Дніпро проводилась згідно встановлених норм та тарифів по кількості зареєстрованих осіб та з урахуванням та на полив прибудинкової території (згідно технічного паспорту 566 м2), лічильник було знято відповідачем з обліку в базі даних відповідача. Вказаний лічильник було розпломбовано, про що складено Акт розпломбування квартирного приладу обліку.

Таким чином, нарахування за послуги централізованого водопостачання за адресою: вул.Неміровська, 1 у м.Дніпропетровську у період з 28 травня 2015 здійснювалось на одного зареєстрованого мешканця та з урахуванням та на полив прибудинкової території (згідно технічного паспорту 566м2), а в подальшому з 22 вересня 2015 року, після встановлення та опломбування лічильника, нарахування за послуги централізованого водопостачання знову проводяться згідно показників приладу обліку води за фактично спожиті послуги.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодекам, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ч.1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений нормами України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи до: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Крім того, статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування мольної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами ОСОБА_2 просив визнати дії відповідача щодо нарахування по о/р 01 за адресою вул. Немирівська, 1 у м. Дніпропетровську, в термін з 28 травня 2015 за нормою 8 л. на добу на 1 кв.м. відкритого грунту та 0,5 л. на добу на 1 кв.м. площі закритого грунту незаконними та зобовязати здійснити перерахунок відповідно до показників лічильника, разом з цим заявлені вказані позовні вимоги не відповідають способам захисту прав, передбаченим ст.16 ЦК України, оскільки такого способу захисту цивільного права в судовому порядку діючим законодавством не передбачено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність рішення суду суттєвими не являються, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Також доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, та фактично є незгодою з висновками суду по оцінці наданих доказів та існуючих обставин справи.

Відтак, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню через свою недоведеність, а оскаржувана рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_4