Справа № 703/168/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради про стягнення аліментів на утримання дитини та встановлення місця проживання дитини,-

встановив:

20 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. та визначити місце проживання дитини із нею.

В судове засідання позивач не зявилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмові заперечення в яких просив справу розглянути у його відсутність та вказав, що позов визнає частково, може сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно та заперував проти задоволення вимоги про встановлення місця проживання дитини з позивачем.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Смілянської міської ради в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги позивача підтримує, а справу просить розглянути у його відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін висловлену письмово, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, що підтверджується висновком про визначення місця проживання дитини № 156 від 13 квітня 2017 року.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки сторони від шлюбу мають спільну малолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю, та перебуває на її утриманні, то позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення нею повноліття.

У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи матеріальне становище відповідача, суд бере до уваги відсутність у нього постійного місця роботи та необхідність коштів для свого існування і погоджується з відповідачем у тому, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в цій частині та про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з дня предявлення позову до суду 20 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду відповідає можливостям відповідача.

Що ж стосується вимог позивача про встановлення місця проживання дитини суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В статті 153 Сімейного Кодексу України вказано, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Стаття 157 Сімейного Кодексу України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний братии участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та братии участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як вбачається зі змісту статті ст.161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач просила суд визначити місце проживання доньки разом з нею.

Відповідач в заперечення позовні вимоги щодо місяця проживання дитини разом з позивач не визнав.

Висновком органу опіки та піклування № 156 від 13 квітня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2 позивач по справі має всі необхідні умови для проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 і таке проживання не буде суперечити інтересам дитини, а сприятиме її нормальному життю та розвитку та було прийняте рішення щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_2

Таким чином, беручи до уваги бажання матері дитини, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи спосіб життя сторін, ставлення до дитини, як позивача так і відповідача, вік дитини, а також відсутність встановлених у суді підстав вважати, що проживання малолітньої ОСОБА_4 з матірю не буде суперечити інтересам дитини, вважає за необхідне визначити проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Вимоги про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору у розмірі 640 грн. позивач не ставила, а тому його слід віднести на її рахунок.

На підставі викладеного, ст. 110, 112, 151, 153, 157, 180, 181, 182 СК України, керуючись ст. 10, 88, 213, 215, 224, 367 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_4, 12 вересня 2015 року у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, 12 вересня 2015 року з матірю ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, особами, що не були присутні під час його оголошення протягом 10 днів з моменту отримання його копіїі

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий Т.В. Васильківська