Справа №173/390/17
Провадження №2/173/410/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулися позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_2, з позовом про визнання батьківства до відповідача ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на наступне: позивач ОСОБА_1, з 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з яким проживала до 2007 року. Через те, що стосунки між ними розладились та їх сімейне життя не склалось, фактично з 2007 року вони проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть.

Наприкінці 2007 року вона познайомилась з гр. ОСОБА_2, з яким згодом почали проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В серпні 2008 року в них народився син ОСОБА_5.

Так як на час народження дитини вона продовжувала перебувати в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, батьком дитини був зареєстрований саме він.

В 2010 році вона вирішила розірвати шлюб з ОСОБА_4, та подала позовну заяву до суду. 02.12.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення про розірвання шлюбу між ними.

Після цього з ОСОБА_2В,. у них народилось ще двоє дітей: донька Іванна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син Артем, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час з ОСОБА_2, вона проживає разом та спільно виховують їхніх дітей. Вони вирішили офіційно узаконити їхні відносини, а оскільки ОСОБА_2В,. є офіційним батьком дитини ОСОБА_5 та визнає своє батьківство, вони бажають вирішити і питання щодо визнання батьківства відносно їхнього сина та приведення в подок документів щодо його народження, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2, свої позовні вимоги підтримали в повному об?ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також ОСОБА_1, пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, та має спільного з ним сина. Потім вони припинили спільне проживання і вона з кінця 2007 року і по цей день проживає однією сім?єю з ОСОБА_2, який і є батьком її сина ОСОБА_5. Позивач ОСОБА_2В,. пояснив, що він бажає, щоб його дитина ОСОБА_2В,. офіційно була записана на його ім?я та мала його по батькові. Своє батьківство він визнає і просить задоволити позовні вимоги. Крім того з ОСОБА_1, вони мають ще двох спільних дітей.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що з кінця 2006 року він не проживає спільно з ОСОБА_1, спільного господарства вони з цього часу не ведуть і заходів щодо примирення не вживали. Йому відомо, що у ОСОБА_1. є син ОСОБА_5, але батьком цієї дитини він не може бути так як протягом двох років до його народження не проживав з ОСОБА_1. Не заперечує проти встановлення батьківства ОСОБА_2, відносно даної дитини та зміни її прізвища та по батькові, так як ніяких зв?язків з цією дитиною він не має.

Третя особа, представник Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з?явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що в період з 05.11.1998 року по 02.12.2010 року позивач ОСОБА_1О,. та відповідач ОСОБА_3, перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду від 02.12.2010 року.

Сторонами в судовому засіданні визнано та підтверджено, що з кінця 2006 року - початку 2007 року ОСОБА_1, та ОСОБА_3, припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, але шлюб не розривали до 2010 року.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у розгляді справи, не підлягають доказуванню.

Також судом встановлено, що з кінця 2007 року ОСОБА_1,та ОСОБА_2, почали проживати разом, вести спільне господарство, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах.

01.08.2008 року у ОСОБА_1. та ОСОБА_2В,. народився син ОСОБА_5. Але так як ОСОБА_1, продовжувала перебувати в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, дитина була зареєстрована як ОСОБА_6, що підтверджується і повідомлення Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області

Так як відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред»явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідач ОСОБА_3,. визнає позовні вимоги та підтвердив факт, що він не є батьком дитини ОСОБА_6, а позивач ОСОБА_2, визнає той факт, що саме він є батьком цієї дитини. Відповідно дані обставини суд вважає встановленими та такими, що доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство

Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення.

Так як в судовому засіданні жодна із сторін не заявила клопотання про застосування строку позовної давності щодо правовідносин, що виникли, суд не може її застосувати за власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Виключити відомості про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 із актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести зміни до актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, вказавши батьком дитини: громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 прізвище: «Гулій» на «Пукман», по батькові «Сергійович» на «Олександрович»

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

Виключити відомості про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 із актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Внести зміни до актового запису № 8 від 01 жовтня 2008 року, внесених виконкомом Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, вказавши батьком дитини: громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. Відомості про матір залишити без змін.

Змінити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 прізвище: «Гулій» на «Пукман», по батькові «Сергійович» на «Олександрович»

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.