АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3768/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Болотова Є.В.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі - 1200,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, зареєстрований 27 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1581 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 900,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 30 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду в частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 вересня 2016 року і до повноліття дитини.

На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що позивач працює в Українському центрі з фізичної культури і спорту інвалідів «Інваспорт» за контрактом, де отримує заробітну плату. Крім того, остання отримує президентську стипендію, соціальну допомогу по інвалідності, соціальну допомогу по інвалідності дитини, пенсію в разі втрати годувальника, з чого слідує позивач має значно більші доходи.

Вказує, що відповідач є непрацюючим та отримує лише пенсію по інвалідності, якої не вистачає йому для особистого утримання, а розмір аліментів, який визначений судом поставить його у складне матеріальне становище. Помилковим є висновок суду щодо сплати аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, оскільки апелянт офіційно не працює та через інвалідність йому складно знайти нову роботу.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник проти задоволення апеляційної скарги не заперечували.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина добровільно.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 жовтня 2010 року, актовий запис № 1581 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спільний син сторін проживає разом з матір'ю.

Рішенням суду в частині розірвання шлюбу не оскаржено.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від

обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 та 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд не у повній мірі врахував обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме матеріальне становище платника аліментів, який отримує лише пенсію по інвалідності, наявність у відповідача доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2010 року встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше за неоподткований мінімум доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 60)

Також суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку про те, що дохід відповідача є мінливий і наявні правові підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідач є інвалідом 3 групи та отримує пенсію у розмірі 1 200,00 грн., а відтак відсутні підстави вважати, що його дохід є нерегулярним та мінливим.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору не врахував тієї обставини, що позивач має значно більші доходи, ніж відповідач, отримує соціальну допомогу, як інвалід з дитинства, соціальну допомогу сина, як інваліда з дитинства, стипендію, заробітну плату, не можуть бути підставою для визначення розміру аліментів, так як вказані обставини не впливають на вирішення даного спору та відповідно до ч.1 ст.182 СК України не враховуються судом.

Враховуючи, що єдиним доходом відповідача, на час ухвалення рішення, є соціальні виплати по інвалідності, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у твердій грошовій сумі 900,00 гривень на утримання сина не відповідає обставинам справи.

При цьому, у порушенням вимог ст.ст. 212, 215 ЦПК України суд у своєму рішенні не навів обґрунтування, чому він дійшов до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у сумі 900,00 грн. щомісячно.

У судовому засіданні апеляційної інстанції позивач не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, а саме проти визначення розміру стягнення аліментів у ј частині з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову

Оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку рішення суду змінити в частині способу стягнення аліментів, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 30 вересня 2016 року і до повноліття дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити .

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року змінити в частині стягнення аліментів.

В цій частині рішення суду викласти в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 вересня 2016 року і до повноліття дитини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді