провадження № 2/243/2511/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
При секретарі Останькович А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області, ОСОБА_3, за участю третіх осіб Відділу державної реєстрації Словянської райдержадміністрації Донецької області, відділу з питань надання адміністративних послуг, Другої Словянської нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок по спадщини за заповітом та скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно, -
Визнати за собою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом який посвідчений 25 вересня 2001 року секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Словянського району Донецької області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №60, після смерті ОСОБА_4, померлої 22 травня 2007 року, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у с. Тетянівка, Словянського району по вул. Чкалова, 25 а, Донецької області. На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою А-1, житловою площею 18,3 кв.м., загальною площею 37, 3 кв. м і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан №1.
Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за зареєстрованою громадянкою ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину нерухомого майна за адресою:Донецька обл., Словянський район, с. Тетянівка, вул. Чкалова, 25 а. На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою А-1, житловою площею 18,3 кв.м., загальною площею 37, 3 кв.м. і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан №1.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.78).
Представник позивача ОСОБА_9, що діє на підставі довіреності від 19.04.2017 року (а.с.34), до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.88).
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через оголошення у пресі (а.с.87), про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник відповідача ОСОБА_2 громади Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області, до суду не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Другої Словянської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву від 04.05.2017 року №394/02-17 (а.с.53) про розгляд справи за своєї відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду. Суд, вважає за можливим розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.
Представник третьої особи Відділу державної реєстрації Словянської райдержадміністрації Донецької області, відділу з питань надання адміністративних послуг в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вважає за можливим розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
Так в судовому засіданні встановлено, що 22.05.2007 року у с. Тетянівка Словянського району померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-НО №211800 (а.с.9).
При житті ОСОБА_4 відповідним чином склала заповіти, зареєстровані в реєстрі № 60 та 61 на своїх доньок: ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Відповідно до заповіту від 25.09.2001 року, посвідченого секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 60 (а.с.8), за життя ОСОБА_4 заповідала у власність ОСОБА_1 - житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у с. Тетянівка, Слов'янського району, по вул. Чкалова № 25 - а, Донецької області.
Відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 27.12.2007 року (а.с.10), ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали договір про розподіл спадкового майна ОСОБА_4 наступним чином:
ОСОБА_1 - житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у с. Тетянівка, Слов'янського району, по вул. Чкалова № 25 - а, Донецької області. На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою «А -1» житловою площею -18,3 кв. м. загальною площею 37,3 кв. м. і такі господарсько побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан N 1;
ОСОБА_3, онуці померлої, вклади з нарахованими відсотками, спеціальними та компенсаційними рахунками до них, що знаходяться на охороні у філії відділення Слов'янського Ощадбанку № 2868/045.
Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, за участю третьої особи: державного нотаріусу другої Словянської нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання недійсним договору про розподіл спадкового майна задоволено договір про розподіл спадкового майна від 27.12.2007 року, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визнано недійним та повернуто сторони в початкове положення (а.с.11-13).

На звернення позивача до нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.10.2013 року, від нотаріуса отримано відмову, оскільки свідоцтва про право на спадщину не скасовані.

Як вбачається з рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2012 року (а.с.14.15), з урахуванням ухвали Апеляційного суду Донецької області від 24.09.2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, за участю третьої особи державного нотаріусу ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права на спадкування за заповітом, визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом

-серії ВКВ №718152 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3479;

-серії ВКВ №718153 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3481;

-серії ВКВ №718155 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3483;

-серії ВКВ №718156 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3485;

-серії ВКВ №718158 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3487;

-серії ВКВ №718158 від 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за №3489;

В частині визнання недійсною відмови ОСОБА_1 від 27.12.2007 року за №2073, 2078 у реєстрі від прийняття спадщини за заповітом та відновлення права ОСОБА_1 на спадкування за заповітом відмовлено.

Відповідно до постанови державного нотаріусу Другої Словянської нотаріальної контори від 12.02.2013 року, відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері 22.05.2007 року ОСОБА_4 у звязку з пропущенням строку згідно п. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с.30)

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області суду від 07.10.2013 року (а.с.16-17), визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2014 року (а.с.18-20).

08.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області для проведення державної реєстрації права власності форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, Слов'янський район, с. Тетянівка, вул. Чкалова, 25 а.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_7 за № 15637481 від 08 вересня 2014 року (а.с.27) відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з відсутністю відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Крім того, ОСОБА_1 звернулася з заявою до державного нотаріуса другої Слов'янської нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_8 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 22 травня 2007 року.

Постановою державного нотаріусу Другої Словянської нотаріальної контори ОСОБА_8 від 16.09.2014 року відмовлено гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 22 травня 2007 року матері ОСОБА_4 на житловий будинок, розташований в с. Тетянівка Слов'янського району, вул. Чкалова під номером 25 а. Донецької області у зв'язку з неможливістю отримати інформації про майно належне померлій 22 травня 2007 року ОСОБА_4 з Реєстру прав власності на нерухоме майно та державного реєстру речових прав ОСОБА_4 з Реєстру прав власності на нерухоме майно та державного реєстру речових прав.

Вирішуючи питання щодо заявлених позивачем вимог в частині визнання права власності на спірне майно, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. ст. 1217 -1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Зі змісту ст.ст.1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно положень ст.1274 ЦК України, спадкоємець має право відмовитись від прийняття спадщини на обов'язкову частку на користь іншого спадкоємця за заповітом, але позивач ОСОБА_1 не відмовляється від прийняття спадщини за заповітом, та нікому частки віддавати не збирається.

Згідно ч.1. ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦКУ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності,, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Позивач має право на спадкування після померлої матері та звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з відмовою нотаріусу.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог, щодо скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину спірного нерухомого майна, суд вважає наступне.

Так, згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до листа Другої словянської державної нотаріальна контори від 18.05.2017 року №442/02-17 (а.с.65), вбачається, що після померлої 22 травня 2007 року ОСОБА_4 заведено спадкову справу 304/2007 за заявою про прийняття спадщини за законом її дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_5, яка надійшла 20 вересня 2007 року за №468 та за заявою яка надійшла 15 листопада 2007 року за № 624 про прийняття спадщини за законом за правом представлення ОСОБА_3, в звязку з тим, що її батько - син спадкодавиці ОСОБА_10 помер 04 серпня 1982 року.

27 грудня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 видано кожному:

- свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку, розташованого в с.Тетянівка Словянського району, вул. Чкалова, 25 "а";

- свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 6,440 га, розташованої на території Маяківської сільської ради Словянського району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку вкладів, що знаходяться на схороні у ПАТ "Державний ощадний банк України".

27 грудня 2007 року було посвідчено договір про розподіл спадкового майна, згідно якого до ОСОБА_1 переходить право власності на житловий будинок, розташований в с. Тетянівка Словянського району, вул. Чкалова, 25 "а"; до ОСОБА_5 переходить право власності на земельну ділянку площею 6,440 га, розташовану на території Маяківської сільської ради Словянського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; до ОСОБА_3 переходить право власності на вклади, що знаходяться на схороні у ПАТ "Державний ощадний банк України".

Договір про розподіл спадкового майна укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визнано недійсним за Рішенням Словянського міськрайонного суду від 29 квітня 2011 року.

Крім того з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: Донецька область, Слов'янський район, с. Тетянівка, вул. Чкалова, буд № 25- а, вбачається, що відповідно дублікату свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1198, виданий 27.12.2007 року, видавник: друга Слов'янська державна нотаріальна контора державний нотаріус ОСОБА_8: власником 1/3 частки нерухомого майна розташованого за адресою: Донецька область, Слов'янський район, с. Тетянівка, вулиця Чкалова, будинок № 25- а, зазначена ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий 09.04,2013 Слов'янським МВ УМВС України в Донецької області, адреса міста реєстрації та проживання: 84100, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Свободи, 34/102.

В свою чергу на теперішній час наявні судові рішення, що набули законної сили, також і в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року та Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють суб'єкти державної реєстрації.

Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до положень ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно до п.2 ст.9 Закону, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог ст.19 Закону, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Частина 1 статті 27 Закону передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухому майно, речові права на яке підлягають державні реєстрації, чи його дублікат; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Відтак, для скасування запису про реєстрацію права власності в будь-якому випадку необхідно звертатися з окремим позовом до суду.

Враховуючи, що в реєстрі прав власності не скасована реєстрація права власності за ОСОБА_3 на 1/3 частки спірного майна, позивач не має змоги зареєструвати своє право власності та вільно володіти, користуватись та розпоряджатися спадковим майном, тому позовні вимоги в частині скасування реєстрації підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 321,392 1223 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 07.02.2014 року, Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області, ОСОБА_3, за участю третіх осіб Відділу державної реєстрації Словянської райдержадміністрації Донецької області, відділу з питань надання адміністративних послуг, Другої Словянської нотаріальної контори про визнання права власності на житловий будинок по спадщини за заповітом та скасування запису в реєстрі права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, що мешкає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом який посвідчений 25 вересня 2001 року секретарем Маяківської сільської ради народних депутатів Словянського району Донецької області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №60, після смерті ОСОБА_4, померлої 22 травня 2007 року, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами до нього, що знаходиться у с. Тетянівка, Словянського району по вул. Чкалова, 25 а, Донецької області. На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою А-1, житловою площею 18,3 кв.м., загальною площею 37, 3 кв. м і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан №1.

Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за зареєстрованою громадянкою ОСОБА_3 права власності на 1/3 частину нерухомого майна за адресою:Донецька обл., Словянський район, с. Тетянівка, вул. Чкалова, 25 а. На земельній ділянці Маяківської сільської ради знаходиться один житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, позначений в плані літерою А-1, житловою площею 18,3 кв.м., загальною площею 37, 3 кв.м. і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: льох Б, сарай В, паркан №1.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_11