АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року,

встановила:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 291 365 грн., що становить 25 000 доларів США. Вирішено питання розподілу судових витрат.

17.03.2017 року головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережна О.О. звернулася до суду з заявою, в якій просила роз'яснити резолютивну частину рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року, а саме: в якій сумі та валюті підлягає стягненню сума боргу згідно ухваленого по справі рішення суду.

Посилалася на ті підстави, що стягувачу та державному виконавцю є незрозумілим яка сума має бути стягнута: в гривні в розмірі 291 365 грн., чи еквівалент суми в гривні в розмірі 25 000 доларів США станом на день стягнення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року вказану заяву задоволено. Роз'яснено, що стягнення боргу з ОСОБА_3 слід проводити в валюті зобов'язання - гривні.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проситьскасувати вказану ухвалу суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року в частині того, в якій сумі та валюті підлягає стягненню сума боргу, а саме сума заборгованості має бути стягнута в гривні в розмірі 291 365,00 грн. чи сума в гривні еквівалентна 25 000,00 доларів США станом на день стягнення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції так і не вирішив головне питання, яке ставилося заявником та було підтримане представником стягувача: чи проводиться розрахунок суми заборгованості в гривні відповідно до курсу станом на день стягнення. Резолютивна частина рішення суду є неоднозначною та після роз'яснення все одно тлумачиться сторонами по різному.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скарну підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що рішення суду має виконуватися в гривні за курсом на день ухвалення рішення, а саме у розмірі 291 365,00 грн.

Інші особи, що беруть участь в справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого останньому надано позику в сумі 133 250 грн., що у еквіваленті складало 25 000 доларів США, строком до 24.10.2014 року.

Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не місять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена в постановах від 4 липня 2011 року №3-62гс11, від 7 жовтня 2014 року №3-133 гс14).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 291 365 грн., що становить 25 000 доларів США.

Вказана сума заборгованості визначена судом з урахуванням курсу НБУ станом на 12.06.2014 р. (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Задовольняючи заяву головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Бережної О.О. та роз'яснюючи рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення боргу слід проводити у валюті зобов'язання - гривні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у вказаній частині, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Разом з тим, розглядаючи подану заяву суд першої інстанції так і не роз'яснив державному виконавцю, в якій сумі підлягає виконання вказане судове рішення - в розмірі 291 365,00 грн., чи в іншому розмірі у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України станом на день стягнення.

З огляду на викладене, постановлена ухвала суду про роз'яснення судового рішення не може вважатись законною та обґрунтованою, допущені порушення норм процесуального права у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інтонації.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року скасувати.

Передати питання роз'яснення судового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №753/11021/14

Апеляційне провадження №22-ц/796/6054/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Цимбал І.К.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.