АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/870/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року по справі за позовом ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.07.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 25000 дол. США з розрахунку 12,5 % річних на строк з 29.07.2008 року до 28.07.2023 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

ОСОБА_6 умови кредитного договору належним чином не виконував внаслідок чого станом на 28.07.2015 року має заборгованість в сумі 401 574,05 грн., яка складається:

-279 946,92 грн. - сума заборгованості за кредитом;

-121 627,13 грн. - сума заборгованості за відсотками;

ПАТ «Дельта Банк» просив суд стягнути на свою корить з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в сумі 401 574,05 грн.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 401 574,05 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 29.07.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000 дол. США з розрахунку 12,5% річних на строк з 29.07.2008 року до 28.07.2023 року.

Факт видачі кредитних коштів відповідачу підтверджується заявою про видачу готівки №1311 від 29.07.2008 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до розділу 4 якого ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 297-0181004/ФКВ-08 від 29.07.2008 року.

Станом на 28.07.2015 року ОСОБА_6 має заборгованість в сумі 401 574,05 грн., яка складається: 279 946,92 грн. - сума заборгованості за кредитом; 121 627,13 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Суд першої інстанції, при ухваленні рішення, дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що ОСОБА_6 знав про зміну кредитора в кредитних зобов'язаннях за кредитним договором №297-0181004/ФКВ-08 від 29.07.2008 року, що підтверджується детальною розширеною довідкою - розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31.05.2016 року, де відображено всі платежі відповідача за кредитним договором з 30.06.2010 року (моменту прийому на баланс позивача даного кредитного договору), і станом на 31.05.2016 року, тобто на дату складання довідки-розрахунку заборгованості, та де відображено, що в період з 31.08.2010 року по 30.09.2014 року відповідач здійснював на користь позивача, як нового кредитора за кредитним договором, платежі на погашення кредиту та процентів на загальну суму 9 116 дол. США 30 центів по тілу кредиту та 6 354 дол. США 76 центів - по процентам. В матеріалах справи наявні копії квитанцій про здійснення цих платежів.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше як 138,89 дол. США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Положенням ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Як передбачено ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора, пов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неправомірно прийняв заяву на видачу готівки № 1311 від 29.07.2008 року, як доказ отримання кредитних коштів за кредитним договором № 297-0181004/ФК-08 від 29.07.2008 р., оскільки в заяві зазначений номер договору № 52597-018 від 29.07.2008 року.

Крім того, апелянт зазначає, що 29.07.2008 року він з ТОВ «Укрпромбанк» уклав два кредитних договори № 52597-018 та № 297-0181004/ФК-08 та, що відповідно до п. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» він не зобов'язаний доводити факт укладання між ним та ТОВ «Укрпромбанк» кредитного договору № 52597-018 від 29.07.2008 року.

Проте колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, оскільки відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, зазначені кредитні договори не є споживчими, а тому правила Закону України «Про захист прав споживачів» на дані правовідносини не поширюються.

Із п. 2.2. кредитного договору № 297-0181004/ФК-08 від 29.07.2008 року вбачається, що для надання кредиту здійснюється безготівковий перерахунок коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 і саме з цього рахунку ОСОБА_6 отримав кредитні кошти в касі банку за заявою на видачу готівки № 1311 від 29.07.2008 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року - відхилити, а рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :