Справа № 657/827/17
У Х В А Л А

21.04.2017 року Суддя Каланчацького районного суду Херсонської області Живцова О.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів для забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі доручення діє ОСОБА_2, звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рис України», в якому просить визнати недійсними укладені між нею і відповідачем попередній договір оренди від 15 березня 2017 року і договір оренди від 20 березня 2017 року щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :19:013:0036, :19:013:0041, зареєстрованого за номерами запису про інше речове право 19775158 від 28.03.2017 року і 19671906 від 23.03.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З метою забезпечення позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Рис України» використання земельних ділянок за кадастровими номерами :19:013:0036, :19:013:0041 до вирішення цивільної справи по суті. Свої вимоги мотивує тим, що існує реальна можливість використання відповідачем належної позивачу земельної ділянки.

Стаття 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши заяву представника позивача, враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Прохання позивача заборонити відповідачу використовувати земельні ділянки не узгоджується зі змістом позовних вимог, серед яких немає вимоги про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, що свідчить про невідповідність виду забезпечення позову, обраного позивачем, позовним вимогам та необґрунтованість заяви про таке забезпечення.

Крім того, даний вид забезпечення позову буде перешкоджати господарській діяльності відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів для забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Живцова О. А.