АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1760/17 Справа № 175/4187/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

20 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

При секретарі: Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, ОСОБА_5 на бездіяльність директора Департаменту ДВС

за апеляційною скаргою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 та начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС, в якій просив визнати бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду його, ОСОБА_2, скарги від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 неправомірною; зобовязати директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти та направити йому, ОСОБА_2 постанову про результати розгляду його, ОСОБА_2, скарги від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519(а.с.3-7).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року визнано бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 - неправомірною.

Зобовязано директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти та направити ОСОБА_2 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_2 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519(а.с.42-46).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні скарги(а.с.48-52).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 по справі № 2-6510/2011 позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 0.0. про захист прав споживача задоволений частково, зобов'язано фізичну особу-підприємця Петрову 0.0. повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору № ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На примусове виконання вищевказаного рішення, 21 січня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 2-6510/2011.

02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа №2-6510/2011, який надійшов із Кіровського ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції, постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження №44936519 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2012 року по справі №2-6510/2011 відповідно до якого, фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 Олександрівну зобов'язано повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до Договору №ДК 06/12-10 від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. На даний час вищезазначене рішення суду ОСОБА_5 не виконане.

29 серпня 2016 року ОСОБА_2, як стягувач у виконавчому провадженні №44936519, на підставі ст.ст. 12, 82 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо неналежного розгляду скарги від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519; зобовязати начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути скаргу від 11 липня 2016 року у виконавчому провадженні №44936519, за результатом повторного розгляду скарги від 11 липня 2016 року прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому, ОСОБА_2, а за результати розгляду даної скарги просив прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому в порядку та строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Листом директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 за вих.№Л-22617/20.4 від 04 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні його скарги, та вказано, що скарга не відповідає вимогам ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вона розглянута відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що неправомірна бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 полягає в безпідставній відмові прийняти постанову за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 29 серпня 2016 року, відповідно до вимог ст..ст. 82-86 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає дані висновки суду 1 інстанції обґрунтованими та такими, що зроблені з дотриманням норм процесуального права і відповідають нормам матеріального права.

Так, статтями 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв до 05.10.2016 року, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що скарга ОСОБА_2 від 29 серпня 2016 року відповідала нормам ч. 6 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а отже директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 безпідставно відмовив прийняти процесуальне рішення у формі постанови, і розглянув її в порядку встановленому ЗУ «Про звернення громадян».

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обвязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановивши ухвалу, яка відповідає вимогам закону, оскільки в ході розгляду даної справи знайшла своє підтвердження неправомірна бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про невідповідність скарги ОСОБА_2 вимогам закону щодо її форми, змісту та своєчасності її подання, а отже обґрунтованість її розгляду на підставі ЗУ «Про звернення громадян» є надуманими, оскільки спростовуються положеннями ч. ч. 3, 6, 7, 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», та фактичними обставинами справи, які були предметом розгляду справи у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 та начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Судді: