Справа № 450/3087/16-ц Провадження № 2-о/450/17/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа : Головне управління Державної міграційної служби України у львівській обласі, Пустомитівський РС ДМС України у Львівській області, про встановлення факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В:

07.12.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_3, заінтересована особа ГУ ДМСУ у Львівській області, про встановлення факту проживання на території України. У заяві ОСОБА_3 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11. 1991 року постійно проживала на території України.

Заявник у письмовій заяві як на підстави для задоволення заявлених вимог покликається на такі обставини:

заявникові паспорт громадянина України не видавався. Паспорт громадянина СССР нею був втрачений. ОСОБА_3 постійно проживає на території України, проте без встановлення факту проживання на території України 1991 року паспорт громадянина України вона отримати не має можливості, тим самим не має можливості набути громадянство України .

На підставі наведеного заявник змушена звертатися до суду.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Пустомитівського РС ДМС України у Львівській області у судове засідання не зявився.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

згідно ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). В Ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Вищої ради юстиції щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 127 Конституції України від 14 березня 2002 року № 4-у/2002 Конституційний Суд України, зокрема, зазначив: "До громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, належать громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні в цілому не менше ніж 183 дні у календарному році. Законом України "Про громадянство України" визначено, що безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, дошлюбне прізвище Овцина, народилася 22.01.1959 року в с. Воронцовка, Жармінського району Семипалатинської області, Казахстан, що підтверджується свідоцтвом про народження видане 25.05.1959 року Жармінським райбюро ЗАГС, актовий запис № від 25.05.1959 року.

ОСОБА_4 про укладення шлюбу серії ІІ СГ № 374100 від 07.06. 1986 року вбачається, що 07.06.1986 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, , місце реєстрації шлюбу виконавчий комітет Ленінської районної ради м. Львова. Згідно атестату № 4468 виданого 15.07.1976 року, ОСОБА_3І у 1976 році закінчила міське технічне училище м. Львова № 32; Згідно довідки Львівського комунального підприємства „Львівський ліхтар № 2870 від 29.09.2016 року ОСОБА_3 з 15.02.1985 року по 04.08.1998 року була зареєстрована та проживала за адресою : м. Львів. АДРЕСА_1. Згідно комісійного акту складеного ПППФ „Лапаївка ОСОБА_3 станом на 27.10.2016 року проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім цього факт проживання ОСОБА_3 на території України, зокрема станом на 1991 рік також підтверджується записами в оглянутій судом трудовій книжці виданій на її імя, серії БТ 1 № 3889972 від 25.06.1980 року з останнім записом станом на 01.03.1993 року за № 14

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_3, 22.01. ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 13.11. 1991 року постійно проживала на території України. Тому, заява ОСОБА_3 про встановлення факту проживання на території України підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати понесені заявником відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212-215, ч. 7 ст. 235, ст. 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання на території України,- задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11. 1991 року постійно проживала на території України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1