Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/7396/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Пономаренко Л.Є. Провадження № 22-ц/778/926/17 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді Дзярука М.П.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.,

за участі секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Мелітопольської державної нотаріальної контори про визнання спадкоємцем майна, що залишилося після спадкодавця, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до Мелітопольської державної нотаріальної контори про визнання спадкоємцем майна, що залишилося після спадкодавця.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявникам.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді про повернення позовної заяви, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що, залишаючи ухвалою від 17 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 без руху в порядку ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя послався на те, що до позовної заяви не додано документи на підтвердження сплати судового збору.

Так, із долучених до позову документів вбачається, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи, у зв'язку з чим вона відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Однак документи, які б підтверджували пільги щодо сплати судового збору для позивача ОСОБА_4 суду не надані.

Окрім того, у порушення вимог ст. 119 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що визначені в ухвалі суду від 17 листопада 2016 року вимоги щодо усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в установлений строк не виконали.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується із наступних підстав.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У разі, якщо її подано без додержання вимог, викладених у зазначеній нормі процесуального закону, суддя відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави для залишення заяви без руху.

Наслідки невиконання позивачем вимог закону щодо усунення недоліків позовної заяви передбачені ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень п.п.2,7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» N 10 від 17.10.2014, у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI ). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі. Визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

У разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Зважаючи на те, що вказана позовна заява подана двома позивачами, один з яких звільнений від сплати судового збору, позивач ОСОБА_4 повинна була сплатити судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Однак, 12 грудня 2016 року до суду було надано уточнену позовну заяву позивачем, відповідно до якої ОСОБА_3 вказана єдиним позивачем по справі (а.с. 11). Так як остання звільнена від сплати судового збору, позивачем усунено недолік позовної заяви в цій частині.

З приводу недоліків позовної заяви в частині відображення належного обґрунтування своїх вимог, колегія суддів також приходить до наступного висновку.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, колегія вважає, що за вказаних обставин висновок судді про наявність підстав для повернення в порядку ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовної заяви ОСОБА_3 у зв'язку з не усуненням нею недоліків не відповідає вимогам процесуального законодавства і є надуманим.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 307, 308, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2016 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: