печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

12 травня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Мудрак О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві та просить скасувати арешт накладений державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва по виконавчому провадженню №31200614 від 14.02.2012, яке завершено 28.08.2015, на все майно ОСОБА_1 Скарга обґрунтована тим, що в порушення ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем під час завершення виконавчого провадження не було знято накладений арешт на майно боржника, що порушує права ОСОБА_1

Під час розгляду скарги представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ній.

ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві свого представника не направили, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, письмових пояснень по суті скарги не подали.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановлено, що 14 лютого 2012 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ Сидоренко Р.Г. на підставі виконавчого листа №1-45/11 від 19.01.2012 відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість в загальній сумі боргу 291900,86грн. Під час відкриття провадження було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику.

Постановою від 28.08.2015 виконавчий лист було повернуто стягувачу. Питання щодо скасування арешту майна не вирішено.

Вирішуючи дану скаргу слід виходити з наступного.

Згідно ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 , у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Проте вказана норма Закону на момент винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу не діяла.

При цьому відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже встановлено, що державний виконавець під час вирішення питання про повернення виконавчого листа стягувачеві не дотримався положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та не зазначив про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За викладених обставин скарга є обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 47,50 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, задовольнити частково. Зобов'язати державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві вирішити питання про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №331200614 з виконання виконавчого листа №1-45/11 виданого 19.01.2012 Печерським районним судом м.Києва. Ухала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.