У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми,

в с т а н о в и в:
У 2004 році ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просив суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію у розмірі 2 401 грн 06 коп. за неотримане речове майно.
Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2004 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 м. Теребовлі Тернопільської області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість речового майна у розмірі 2 401 грн 06 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та зобов`язано заявника сплатити судовий збір за подання скарги.
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто заявнику.
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого передбаченого ст. 325 ЦПК України.
Разом з тим у заяві доданій до касаційній скарзізаявником заявлено клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 325 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, вставленого частиною першої цієї статті, з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки причини його пропуску є поважними.

Проте у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.
Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 121, 297 ЦПК України, правильно виходив із того, що ухвалою апеляційного суду від 23 травня 2016 року заявнику, у зв`язку із відсутністю підстав, було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу було залишено без руху для сплати заявником судового збору, але у встановлений строк недоліки скарги не було усунуто.
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, врахував особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, надані заявником докази, які вірно вважав недостатніми для задоволення, а також забезпечив належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору, та інтересами заявника на судовий захист.
Доводи касаційної скарги про обмеження права на суд є безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права позивача не порушені, оскільки він не довів наявність обставин для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у х в а л и в:
Клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник