Справа №702/406/17
Провадження №2-о/702/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Чорненької Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

заявник: ОСОБА_1 не з"явився,

заінтересована особа: Монастирищенський відділ ДРАЦС ГТУ юстиції у Черкаській області - представник не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Монастирищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

Заявник 25.04.2017 року звернувся в суд із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту народження дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що він, ОСОБА_1, є батьком ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ялта АРК. Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в України. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для притягнення їх до адміністративної відповідальності, встановленої законом. На підставі запису про народження дитини відділ державної реєстрації актів цивільного має видати свідоцтво про народження. В подальшому, до отримання дитиною паспорту громадянина України, свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує його особу. Проте, у випадку народження дитини на тимчасово окупованій території, виконати цей обов'язок неможливо. Так, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), для реєстрації факту народження дитини, яке відбулось в медичному закладі до органів реєстрації необхідно подати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 (п.2 гл.1 розділу 3 Правил). Це свідоцтво подається, якщо дитина народилась на території України. Оскільки Автономна Республіка Крим (м.Севастополь) є територією України, ніякий інший документ у випадку народження дитини в медичному закладі не є підставою для отримання свідоцтва про народження. Однак, на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополь Російська Федерація здійснює ефективний контроль, на цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому, документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я РФ, яка є неприйнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно п 3. гл.1 розділу 3 Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Місцем народження дитини та місцем проживання батьків в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м.Севастополь). Батьки не мають статусу внутрішньо переміщених осіб, що перемістились на підконтрольну територію України внаслідок окупації Російською Федерацією, а тому не мають іншого документально підтвердженого місця проживання на території України, окрім Автономної Республіки Крим (м.Севастополь). Таким чином, батьки не мають підстав для звернення до органу РАЦС на території України. Згідно ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі-Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Факт народження дитини підтверджується документами, доданими до заяви. Згідно ст.257-1 ЦПК: 1 заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Територія Автономної Республіки та м.Севастополя є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Це встановлено ч.2 ст.1 Закону про окуповані території. Згідно ч.1 ст.3 Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупації, згідно ч. 2 ст.1 Закону про окуповані території визначено 20 лютого 2014 року. Також, звертає особливу увагу на положення ч. 2 ст.257 -1 ЦПК, згідно якої справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної, заяви до суду. Як слушно зауважив Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 Постанови №11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», судді повинні усвідомлювати особисту відповідність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов'язків. Встановлення факту народження необхідно йому для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Просить встановити факт народження ОСОБА_2, яка народилася в м.Ялта АРК від батьків: матері-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, просить справу розглядати у його відсутність, заяву підтримав повністю, просить її задоволити, про, що подав заяву.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення на підставі п.5 ч.2 ст.234, ст.235, п.1 ч.1 ст.256, 257-1-259 ЦПК України, так як факт народження дитини підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідно до медичного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 12.07.2016 року Ялтинським пологовим будинком, дитина ОСОБА_1, жіночої статі, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ялта АРК, від матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 05.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції АР Крим, Україна, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище ОСОБА_1 (а.с.12).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 16.03.2004 року (а.с.5).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянинкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 01.06.2005 року (а.с.7).

Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о (z1151-06), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч.2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту їх законних прав та інтересів, як громадян України, їхньої дитини, суд вважає необхідним встановити факт народження дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 197, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 13, 18 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ялта Республіки Крим України, у матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, та у батька, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д. С. Чорненька