Справа № 161/8102/17
Провадження № 2/161/2751/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача -Герасимчук М.В.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

В С Т А Н О В И В:

ПАТ „Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (тип товариства було змінено на ПАТ „Державний ощадний банк України") та ОСОБА_3 укладений договір про іпотечний кредит №2561, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 350000 грн. під 15% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 21 грудня 2026 року. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 22 грудня 2006 року ВАТ «Державний ощадний банк України» укладений договір поруки №2522 з ОСОБА_2 згідно з яким останній поручався перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Станом на 15 серпня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 42135,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 41145,38 грн., прострочена заборгованість за процентами - 247,11 грн., пеня - 18,25 грн., 3% річних - 105,98 грн., інфляційні нарахування - 619,16 грн. Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 41145,38 грн. та понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про зменшення позовних вимог підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позові та заяві. Просила суд, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив не стягувати кошти солідарно з ОСОБА_3, оскільки він коштів не отримував, є інвалідом ІІІ групи та не має можливості сплатити заборгованість.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений завчасно належним чином, про що у матеріалах справи міститяться відповідне поштові повідомлення (а.с. 29, 36).

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527,530, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладений договір про іпотечний кредит №2561, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 350000 грн. під 15% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 21 грудня 2026 року (а.с. 17-18).

Відповідно до п.п. 4.3.1., 4.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати зобов'язання за кредитним договором та вчасно повернути кредит, сплачувати відсотки та комісійні винагороди (а.с. 18).

Згідно п.п. 4.2.1., 4.4.3. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договорі та достроково повернути кредит (а.с. 18).

Відповідно п. 5.2. кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с. 18).

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору (а.с. 18 зворот).

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 22 грудня 2006 року ВАТ «Державний ощадний банк України» укладений договір поруки № 2522 з ОСОБА_2 згідно з яким останній поручався перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (а.с. 19).

Відповідно до п.п. 1.1 договорів поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за договором про іпотечний кредит №2561 від 22 грудня 2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому указана міра відповідальності підлягає застосуванню за позовом кредитора на підставі Закону незалежно від того, чи передбачили сторони таку відповідальність в умовах договору.

Таким чином, станом на 15 серпня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 42135,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 41145,38 грн., прострочена заборгованість за процентами - 247,11 грн., пеня - 18,25 грн., 3% річних - 105,98 грн., інфляційні нарахування - 619,16 грн. (а.с. 38-42).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надсилалися на адреси ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимоги про дострокове повернення кредиту, однак дані вимоги не були виконані (а.с. 15-16).

Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України, кредитного договору, договору поруки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.

Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача суму боргу в розмірі - 42135,88 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. по 800 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 2561 від 22.12.2006 року в розмірі 42135,88 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 41145,38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 247,11 грн., пеня - 18,25 грн., 3 % річних - 105,98 грн., інфляційні нарахування - 619,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 800 (вісімсот) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська