Справа № 426/537/17
21 березня 2017 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря Бєлікової-Грибінюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить додатково стягнути з відповідачів витрати, понесені у звязку з розміщенням оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідачів у розмірі 420,00 грн.(а.с.59-60.)
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомили (а.с. 64-65)
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимогст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно дост.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
27 січня 2014 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір № 07-004985-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки Visa (далі кредитний договір) за умовами якого банк надав держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надавався в межах кредитного ліміту, а держатель зобовязалася повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та порядку, передбачені договором (а.с. 12-23).
Відповідач ОСОБА_1 отримала кредитну картку Visа № 0301 згідно розписки від 10.02.2014 року (а.с. 27).
Забезпеченням виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором, сплаті процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне повернення кредиту виступає договір поруки № П107-004985-01 від 03.02.2014 р., укладений між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_2 Згідно умов договору поруки поручитель зобовязується відповідати по зобовязаннях позичальника, що випливають з кредитного договору зі всіма змінами та доповненнями до нього, як існуючими на момент укладання договору, так і тими, що виникнуть на його підставі у майбутньому. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 24-26).
У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти),визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до п.5.1. кредитного договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки, розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо.
Згідно з п.6.2 кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобовязаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.
Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строкта в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦКУ у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.
Згідно зі ст. 554 ЦКУ, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
В частині стягнення з відповідачів штрафних санкцій: 7422,09 грн заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості та 2550,00 грн заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); в загальній сумі 9972,09 гривень, суд дійшов наступного.
Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.
Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).
Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».
Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.
Як вбачається зі справи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані у м.Луганськ, а тому вони є суб'єктами Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.11.2016 року вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: з 26.03.2015 р. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості у сумі 7422,09 грн. та з 01.06.2015р. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) у сумі 2550,00 грн., що разом складає 9972,09 грн.
За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафних санкцій у загальній сумі 9972,09 гривень необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.
Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.
Відповідно довимог ст.88 ЦПК Українистороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.
Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн, а також 420,00 грн. за публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр», що разом складає 1798,00 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволені на 75,69 % , з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1360,91 грн. (1798*75,69%/100=1360,91 грн.).
На підставі викладеного, ст. 509, 549, 610-612, 625, 628, 638, 1049, ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,224 - 227 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» судові витрати по 680,46 грн. з кожного, а всього: 1360,91 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Л.М.Осіпенко