Справа № 713/1788/16-ц
Провадження №2/713/197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В позові вказував, що 05.01.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Посилався, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України.

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК Україні, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 станом на 23.10.2016 року має заборгованість 14 375,79 грн., яка складається з наступного: 913,72 грн. - заборгованість за кредитом; 9401,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 660,75 грн. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.01.2012 року в сумі 14 375,79 грн. та 1378, 00 грн. судового збору на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. В адресованому суду клопотанні просив позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості розглянути без участі представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення, аналогічні викладеному в письмових запереченнях на позов. Зокрема, вказував, що яким чином проводилося нарахування за прострочену заборгованість, за комісіями, яким чином визначено суму заборгованості тіла кредиту відповідачу по справі невідомо та незрозуміло. Вважав, що банком не правомірно визначена заборгованість за процентами та неправильно включено до заборгованості штрафні санкції, судовий штраф. Просив в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

В доповнених запереченнях проти позову ОСОБА_1 вважав, що позовні вимоги необхідно задовольнити в частково в розмірі тіла кредиту 913,72 грн., а в решті частині позовних вимог відмовити. Підставою для цього є те, що позивач належним чином не ознайомив відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відсутній підпис на самих умовах. Також позивач самочинно змінював тарифи з 27,60 % до 42 % без офіційного повідомлення і ознайомлення з проведеними змінами тарифу.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.01.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит № б/н у розмірі 300,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до підписаної відповідачем анкети - заяви, дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між особою і банком Договір про надання банківських послуг. В заяві зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився і згідний з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по клієнту банку ОСОБА_2 встановлено, що останній належним чином свої зобов'язання по погашенню використаних кредитних коштів не виконував, у зв'язку з чим, станом на 23.10.2016 року має заборгованість 14 375,79 грн., яка складається з наступного: 913,72 грн. - заборгованість за кредитом; 9401,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 660,75 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В бланку анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначено, що ця заява, в сукупності з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між особою, що її підписала, і банком Договір про надання банківських послуг.

Також зазначено, що Умови і Правила надання банківських послуг оприлюднені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приват банк», та клієнт зобов'язується регулярно ознайомлюватися з їх змінами.

Клієнт підтверджує, що з Умовами і правилами надання банківських послуг він ознайомився в момент підписання заяви та згоден з ними, зобов'язується їх виконувати.

Відповідач з викладеними у заяві умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого ним проставлено свій особистий підпис.

Так як заява позичальника ОСОБА_2, Пам'ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг, а також ОСОБА_1 банку становлять Договір про надання банківських послуг, в момент отримання кредитної картки у відповідача виникли права та обов'язки позичальника.

Таким чином, посилання представника відповідача в доповненнях до заперечень на те, що позивач належним чином не ознайомив відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відсутній підпис на самих умовах. А також, що позивач самочинно змінював тарифи з 27,60 % до 42 % без офіційного повідомлення і ознайомлення з проведеними змінами тарифу, спростовується наведеним вище.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 2.1.1.12.7 Умов, за користування кредитом та овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів в році.

Пункти 2.1.1.12.3, 2.1.1.12.4 Умов визначають, що погашенням кредиту є поповнення карткового рахунку, яке здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на рахунок клієнта, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення кредиту (по кредитним картам з встановленим обов'язковим мінімальним платежем, а також овердрафту, який виникає по таким картам, наводиться в Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка являється невід'ємною частиною договору. Строк повернення овердрафта в повному обсязі встановлений протягом тридцяти днів з моменту його виникнення. Строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цих договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

На думку суду, позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору у виді пені та штрафу, а тому вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 штрафу у розмірі 500 грн. та 660,75 грн. задоволенню не підлягає.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року.

Таким чином, розмір загальної заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.01.2012 року станом на 23.10.2016 року становив 13215,04 ( тринадцять тисяч двісті пятнадцять гривень 04 копійок), а саме: 913,72 грн. заборгованість за кредитом; 9401,32 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900грн. заборгованість за пенею та комісією.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 212-215, ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», , рах. №3111 (для погашення заборгованості) та рах. №0001 (для відшкодування судових витрат), МФО 305299, заборгованість за кредитним договором б/н від 05.01.2012 в сумі 13215,04 ( тринадцять тисяч двісті пятнадцять гривень 04 копійок).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: А. Ю. Кириляк