Cправа № 127/428/17
Провадження № 2/127/1740/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» до ОСОБА_1, СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості із солідарних боржників,

В С Т А Н О В И В :

Позивач СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості із солідарних боржників.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2017 року провадження в частині вимог позивача до СООО «Рибницька швейна фабрика» про стягнення заборгованості із солідарних боржників було закрито.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що 20 травня 2016 року між СТОВ «Рибницька швейна фабрика» та СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» було укладено контракт №20/05 від 20.05.2016 року на поставку продукції (тканини) відповідно до специфікації №1 від 13.07.2016 року.

Специфікацією №1 від 13.07.2016 року було визначено:

- поставці підлягає тканина 7 артикулів загальною вартістю 2 775 761 російських рублів 90 коп.

- умови поставки FСА м. Вінниця, відвантаження 29.07.2016 року

- умови оплати до 20 серпня 2016 року.

Свої зобовязання щодо постановки поставки позивачем виконанні в повному обсязі, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною (CRM) серія АС №0062320 від 29 липня 2016 року та митною декларацією.

СТОВ «Рибницька швейна фабрика» здійснила лише часткову оплату отриманого товару - 26.09.2016 року 1830,24 долара США; 30.09.2016 1890 доларів США; 05.10.2016 1892 долара США; 18.11.2016 14000 доларів США. Відповідно до умов Договору поставки із врахуванням додаткових угод №1 від 19.09.2016 року, №2 від 22.09.2016 року, в разі здійснення оплати в доларах США, оплата проводиться за крос- курсом НБУ на дату платежу. Залишок несплаченої суми становить 1 512 559 російських рублів 62 коп.

В якості забезпечення оплати за Договором поставки між СУРП ТОВ «Чайковський текстиль Україна» та гр. ОСОБА_1 був укладений договір поруки від 13 липня 2016 року за №13-07/П (надалі - договір поруки) згідно з яким гр. ОСОБА_1 виступив поручителем і зобовязався на умовах солідарного боржника сплатити збитки спричиненні Позивачу за договором у разі несплати їх СТОВ «Рибницька швейна фабрика».

Відповідно до п. 3.1., 3.4. Договору поруки в разі невиконання чи прострочення виконання зобовязань Покупця за Договором поставки в частині оплати отриманого товару, Поручитель зобовязаний виконати вимогу Кредитора (Постачальника) протягом 3 банківських днів з моменту предявлення відповідної вимоги і перерахувати кошти в розмірі спричинених збитків на рахунок кредитора (Постачальника).

У звязку з чим, позивач 15.12.2016 року звернувся до гр. ОСОБА_1 з вимогою протягом 3 банківських днів з моменту предявлення даної вимоги перерахувати кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень на банківські реквізити зазначені у вимозі. Проте зазначена вимога не виконана, кошти не перераховані.

Збитками позивача є сума нарахованих штрафних санкцій за порушення законодавства України про валютний контроль в розмірі 0,3% за кожен день прострочення повернення валютної виручки відповідно до ст. 4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та на день предявлення вимоги до ОСОБА_1 становила 10 000 грн., оскільки граничний термін зарахування валютної виручки є 25.11.2016 року (120 днів з моменту експорту товару), а відповідальність ОСОБА_1 обмежена відповідно до умов договору поруки 10 000 грн.

Представник позивача за довіреністю до судового засідання не зявився, однак від директора СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна»надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.05.2016 року між СТОВ «Рибницька швейна фабрика» та СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна» було укладено контракт № 20/05 на поставку продукції (тканини) відповідно до специфікації №1 від 13.07.2016 року. (6-11)

Свої зобовязання щодо поставки позивачем виконанні в повному обсязі, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною (CRM) серії АС №0062320 від 29 липня 2016 року та митною декларацією (а.с. 13-17)

СТОВ «Рибницька швейна фабрика» здійснила лише часткову оплату отриманого товару - 26.09.2016 року 1830,24 долара США; 30.09.2016 1890 доларів США; 05.10.2016 1892 долара США; 18.11.2016 14000 доларів США. Відповідно до умов Договору поставки із врахуванням додаткових угод №1 від 19.09.2016 року, № 2 від 22.09.2016 року, в разі здійснення оплати в доларах США, оплата проводиться за крос - курсом НБУ на дату платежу. Залишок несплаченої суми становить 1 512 559 російських рублів 62 коп. (а.с. 18-33)

В якості забезпечення оплати за Договором поставки між СУРП ТОВ «Чайковський текстиль Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки від 13 липня 2016 року за №13-07/П (надалі - договір поруки) згідно з яким ОСОБА_1 виступив поручителем і зобовязався на умовах солідарного боржника сплатити збитки спричиненні Позивачу за договором у разі несплати їх СТОВ «Рибницька швейна фабрика». (а.с. 35)

Відповідно до п. 3.1., 3.4. Договору поруки в разі невиконання чи прострочення виконання зобовязань Покупця за Договором поставки в частині оплати отриманого товару, Поручитель зобовязаний виконати вимогу Кредитора (Постачальника) протягом 3 банківських днів з моменту предявлення відповідної вимоги і перерахувати кошти в розмірі спричинених збитків на рахунок кредитора (Постачальника) (а.с.35).

У звязку з чим, позивач 15.12.2016 року звернувся до ОСОБА_1 з вимогою протягом 3 банківських днів з моменту предявлення даної вимоги перерахувати кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень на банківські реквізити зазначені у вимозі (а.с.38). Проте зазначена вимога не виконана, кошти не перераховані.

Відповідно до розрахунку, наданому суду позивачем, збитками по контракту № 20/05 від 16.05.2016 року є сума нарахованих штрафних санкцій за порушення законодавства України про валютний контроль в розмірі 0,3% за кожен день прострочення повернення валютної виручки відповідно до ст. 4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та на день предявлення вимоги до ОСОБА_1 становить 10 000 грн., оскільки граничний термін зарахування валютної виручки є 25.11.2016 року (120 днів з моменту експорту товару), а відповідальність ОСОБА_1 обмежена відповідно до умов договору поруки 10 000 грн. ( а.с.36).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав від позивача продукцію відповідно до умов угоди, додатків до останньої, однак кошти, отримані від продажу продукції позивачу передав лише частково, внаслідок чого у нього утворилась перед позивачем заборгованість.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтями 553,554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 600, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 22, 509, 525, 526, 553, 554, 610-612, 625, 629 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 58-60, 88, 158, 212-215, 218, 224-226, 228, 509 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь СУРП ТОВ «Чайковський текстиль - Україна», , (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600 - річчя, 15), суму спричинених збитків у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь