Справа № 372/1336/16-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/635/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 06.04.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Данілова О.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом Першого заступника прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними розпоряджень, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації та витребування землі з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року прокурор звернувся до суду із вказаним вище позовом в інтересах держави, який мотивував тим, що в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства прокуратурою виявлено факт порушення закону під час припинення права користування земельною ділянкою та відведення земельної ділянки.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 21 грудня 2009 року №1690 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в адміністративних межах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, вилучено ділянки загальною площею 1,9475 га з користування ТОВ «Лотос», ТОВ «Альфа-плюс», ТОВ «Затишне», ТОВ «Дана», ТОВ «ОК-інвест», ЗАТ «ТІЗ-Топаз» та передано у приватну власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного розпорядження управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області 15 березня 2010 року видано ОСОБА_5 та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 477284 з кадастровим номером :03:008:0045 для ведення особистого селянського господарства площею 1,9474 га.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 635 від 22.03.2010 року та проставлення відмітки на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 477284 ОСОБА_5 відчужила спірну земельну ділянку площею 1,9474 га на користь ОСОБА_6 В подальшому ОСОБА_6 відчужив вищевказану земельну ділянку за договором купівлі-продажу № 971 від 29.03.2013 року на користь ОСОБА_3, який на підставі нотаріально посвідченої заяви про поділ земельної ділянки № 1807 від 22.12.2014 року здійснив поділ вказаної земельної ділянки площею 1,9474 га на дві: з кадастровим номером :03:008:0069 площею 0,15 га та з кадастровим номером :03:008:0070 площею 1,7974 га та вніс відомості про поділ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №40375861 від 09.07.2015 року ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0069 площею 0,15 га ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 648 від 19.03.2015 року.

Позивач вказував, що спірне розпорядження Обухівської РДА прийняте всупереч вимогам діючого законодавства, а також подальше видача та реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку та подальше її відчуження за цивільно-правовими угодами здійснені незаконно. Так, спірна земельна ділянка відносилась до земель водного фонду, тому вирішувати питання мав власник в особі відповідного органу виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Також при припиненні права постійного користування документація із землеустрою не розроблялась та сільської радою не затверджувалась. Оскільки був порушений порядок припинення права користування земельною ділянкою, то всі рішення щодо відведення земельної ділянки, які в подальшому приймались, є незаконними.

У звязку з наведеним позивач просив суд:

- визнати недійсними пункти 1, 3 розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 21.12.2009 року № 1690 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянці ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Козинської селищної ради»;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 477284, виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0045 площею 1,9474 га;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:008:0070 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 19880698 від 10.03.2015 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 31, номер запису про право власності 8987049);

- витребувати на користь територіальної громади в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області із незаконного володіння ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0070, площею 1,7974 га, вартістю 24350,53 грн., яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:008:0069 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 20108737 від 19.03.2015 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 31, номер запису про право власності 9097752);

- витребувати на користь територіальної громади в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області із незаконного володіння ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0069, площею 0,15 га, вартістю 2032,15 грн., яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні вимог прокурора відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не взяв до уваги ту обставину, що Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області немає повноважень щодо представництва інтересів територіальної громади смт. Козин Обухівського району Київської області. Вказує, що суд незаконно не застосував наслідки спливу строку позовної давності, хоча відповідну заяву подавав представник Обухівської РДА. Окрім того, судом не було належним чином повідомленого його про дату, час та місце розгляду справи, чим той порушив його процесуальні права. За таких умов вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Факт порушення вимог чинного законодавства при відведенні спірної земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_5 було належним чином встановлено в ході розгляду справи, за результатами якого такому порушенню була дана належна правова оцінка судом першої інстанції. Вказані висновки суду не оспорюються апелянтом у поданій ним апеляційній скарзі, а свої твердження про незаконність рішення суду апелянт ґрунтував на відсутності у прокурора повноважень на предявлення такого позову та пропуск позивачем строку позовної давності. В той же час з наведеними посиланнями апелянта колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Право прокурора на предявлення такого роду позовів прямо передбачене ст. 23 Закону України „Про прокуратуру. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. За таких умов посилання апелянта на відсутність у прокурора права на подання позову в інтересах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області не відповідає вимогам закону.

Щодо посилань апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності, колегія суддів апеляційного суду при вирішенні даного питання зважає на наступне:

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обовязок доведення стороною свої посилань міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому, враховуючи принцип змагальності сторін, суд позбавлений права самостійно збирати докази в позовному провадженні, і бере до уваги лише ті докази, що були надані стороною по справі або витребувані за її клопотанням.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зважаючи на наведені норми, заявляючи про необхідність відмови у задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності, сторона має довести й наявність умов та підстав для застосування такого строку. Серед іншого має бути доведено й час, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, відтак з якого має обраховуватися вказаний строк. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією апелянта щодо того, що перебіг такого строку в даній справі має обраховуватися з часу, коли Козинській селищній раді Обухівського району Київської області стало або повинно було стати відомо про прийняття Обухівською районною державною адміністрацією рішення про передачу спірної землі у власність громадянці ОСОБА_5 В той же час, в ході розгляду справи не були представлені докази щодо того, з якого часу вказаний факт став відомий селищній раді, як і не був взагалі визначений заявником такий момент. Не було представлено таких доказів й іншими учасниками процесу. За таких умов посилання на пропуск строку позовної давності по вказаній справі залишилися недоведеними, відтак не можуть бути прийняті судом. Таким чином передбачені законом підстави для відмови у задоволенні позову прокурора через пропуск строку позовної давності у суду відсутні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.М. Данілов

ОСОБА_8