Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

при секретарі Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Літина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, в якому зазначає, що з 19 вересня 2008 року вона знаходилася з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Вінницького районного суду від 22 червня 2011 року по справі №2-944/11 з ОСОБА_2 на утримання сина було стягнуто аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку та аліменти на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку в сумі по 350 гривень щомісячно. Проте ОСОБА_3 вчасно не сплачує аліменти, що спричинило до виникнення заборгованості і свідчить про те, що відповідач умисно уникає від сплати аліментів. Тому змушена звернутися до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 10591 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги змінює і просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 8800 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №35110036 від 23.12.2016 року (а.с.4) судом встановлено, що за період з 01.09.2012 року по 31.12.2016 року станом на 31.12.2016 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25751,53 гривень. Із копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №35109698 від 23.12.2016 року (а.с.5) судом встановлено, що за період з 14.08.2012 року по 31.03.2013 року станом на 31.03.2013 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах на утримання дружини в розмірі 5098,33 гривень. Із копії розрахунку (а.с.6) встановлено, що загальна сума пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 по обох виконавчих листах складає 10591 гривень.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів в розмірі 8800 гривень, оскільки відповідач дійсно вчасно не сплачував аліменти на утримання дитини та дружини, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів.

На підставі вищевикладеного ст.ст. 3,10,60,88,213,215 ЦПК України і на підставі ст.ст.180,196 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за №3 від 15.05.2006 року, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів в розмірі 8800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на відповідний рахунок судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10-ти днів з дня його оголошення.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович