Справа № 588/1426/16-ц
провадження № 2/588/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Маслова В.В., за участю секретаря Ноздріної В.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Тростянецької міської ради Сумської області, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування державної реєстрації права власності, посилаючись на те, що 14.09.2016 вона на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки набула права власності на земельну ділянку прощею 0,0822 гектара (2/3 частини від всієї земельної ділянки), що знаходиться за адресою: вул. 8-го Березня, 10, м. Тростянець, Сумська область. Продавцями відповідно до даного договору стали: ОСОБА_3 (1/3 частки земельної ділянки), ОСОБА_4 (1/9 частки земельної ділянки), ОСОБА_5 (1/9 частки земельної ділянки), ОСОБА_6 (1/9 частки земельної ділянки). Власником іншої 1/3 вказаної земельної ділянки значиться померла ОСОБА_7, після смерті якої спадщину ніхто не прийняв. Під час укладення позивачкою вказаного договору на самій земельній ділянці були відсутні будь-які забудови. Разом із тим, 21.11.2016 вона отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої виявила, що на земельній ділянці, яка їй належить, зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 55,3 кв.м., за ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_8 (1/3), ОСОБА_7 (1/3). Позивачка у позові зазначає, що документація на вказаний будинок на даний час погашена, а на придбаній земельній ділянці вона має намір здійснити будівництво з подальшою реєстрацією споруди у єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно. При цьому наявність у реєстрі запису про право власності на житловий будинок, що на даний час фактично не існує, порушує її права у реєстрації права власності належного їй майна. У звязку з цим, позивачка просила суд скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис щодо реєстрації за ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_8 (1/3), ОСОБА_7 (1/3) права власності на нерухоме майно, яке зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на житловий будинок, загальною площею 55,3 кв.м.

Позивачка у судове засідання зявилась, позов підтримала посилаючись на обставини викладені у позові.

У судове засідання представник Головного територіального управління юстиції у Сумській областіне зявився, направив суду письмові заперечення на позов, згідно з якими просив визнати Головне територіальне управління юстиції у Сумській області неналежним відповідачем та розгляд справи провести без участі представника.

Представник Тростянецької міської ради Сумської області у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 Юріївна14.09.2016 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки набула право власності на земельну ділянку прощею 0,0822 гектара (2/3 частини від всієї земельної ділянки), що знаходиться за адресою: вул. 8-го Березня, 10, м. Тростянець, Сумська область. Вказана обставина підтверджується копією відповідного договору. (а.с.8)

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 73436257 від 21.11.2016, за вищевказаною адресою, зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 55,3 кв.м., власниками якого зазначені: ОСОБА_3 (1/3 частина будинку), ОСОБА_8 (1/3 частина будинку), ОСОБА_7 (1/3).

Як вбачається зі змісту довідки КП Тростянецької міської ради «БТІ» № 18 від 16.02.2016 та довідки КП Охтриської міської ради «БТІ та АПР» № 814 від 04.10.2016, вказаний будинок на земельній ділянці відсутній.

Також, з матеріалів справи вбачається, що технічний паспорт на будинок погашений.(а.с.12-17)

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у ст.16 ЦК України.

Аналіз наведених норм закону вказує на те, що особа має право на захист свого порушеного права лише у випадку реального його порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому відповідачем у справі має бути особа, яка реально порушує чи створює реальну небезпеку порушення прав позивача.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», зазначається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу про скасування у реєстрі прав власності на нерухоме майно записів щодо реєстрації за ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_8 (1/3), ОСОБА_7 (1/3) права власності на житловий будинок, загальною площею 55,3 кв.м., який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка вказувала про те, що наявність у реєстрі запису про право власності на житловий будинок, що на даний час фактично не існує, порушує її права у реєстрації права власності належного їй майна, яке вона має намір збудувати.

На переконання суду, встановлені обставини справи не свідчать про порушення відповідачами прав позивачки як власника земельної ділянки. Під час розгляду справи позивачкою також не доведено, у чому полягає порушення, невизнання або оспорювання її прав як власника земельної ділянки безпосередньо відповідачами по справі.

Наведені позивачкою обґрунтування підстав для звернення до суду з позовом також не містять конкретних посилань на те, у чому проявляється порушення її прав. Ці обґрунтування лише вказують на можливі складнощі у реєстрації майна, яке ще навіть не збудоване.

За таких обставин, оскільки позивачкою, у ході судового розгляду справи не було наведено належного обґрунтування щодо існування реального негативного впливу на її конкретні права чи інтереси, суд дійшов висновку, що заявлена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Разом із тим, слід зазначити, що п.4 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється зокрема у разі знищення майна.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Таким чином, умовою для припинення права власності на зруйноване нерухоме майно є відповідна заява власника, яким відповідно до статей 316, 317 ЦК України визнається особа, яка на свій розсуд, одноособово або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном.

За таких обставин, суд звертає увагу на наявність позасудового способу вирішення питання списання будинку, розташованого на належній позивачці земельній ділянці, у звязку із чим заявлені нею позовні вимоги видаються передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Тростянецької міської ради Сумської області, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Маслов