Справа № 360/2452/16-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/2138/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 49 20.04.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через втрату взаєморозуміння вони не можуть як сім'я проживати разом, вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Крім того вказувала, що відповідач ухиляється від утримання дитини. З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просила суд її шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У решті позову відмовлено. Також з відповідача стягнуто в дохід бюджету судовий збір.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього судового збору скасувати, в іншій частині рішення залишити без змін. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії. За таких умов вважає, що суд незаконно стягнув з нього судовий збір, так як він звільнений від оплати судового збору на підставі п. 10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Обґрунтовуючи свою незгоду з рішенням в частині стягнення з нього судового збору, апелянт посилався на пільгу із сплати такого збору, встановлену п. 10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». В той же час вказана пільга звільняє постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії від обов'язку сплати судового збору лише як позивачів, тобто при подачі позову (на відміну від інших категорій громадян, наприклад інвалідів I та II груп, які звільнені від сплати судового збору в усіх випадках). В той же час ОСОБА_2 в даній справі є відповідачем, відтак встановлена п. 10 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не застосовується.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, відтак передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду при апеляційному розгляді колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк