АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/794/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1070/17Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АБРАМОВА П.С., ЛОБОВА О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 19.06.2008 року між ним ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 00007/FР6.

У квітні 2012 року, у зв'язку зі зміною найменування банку, між ПАТ «Марфін Банк» та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору.

У вересні 2013 року, унаслідок зміни графіку погашення за кредитним договором № 0007/FР6 від 19.06.2008 р., між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору.

Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 260 343 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13 % і терміном погашення по 06.05.2024 року включно, а позичальник зобов'язується на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в цьому договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити комісії, пені та штрафи, які передбачено умовами цього договору.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, що складається з: заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США; заборгованості за відсотками у сумі 117 609,89 доларів США; заборгованість за пенею у сумі 1 103 523,28 грн.

У забезпечення виконання зобов'язань між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 00833гр від 25.04.2012 року, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором по зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору, солідарно з боржником і в повному обсязі, в тому числі по погашенню заборгованості за основним боргом за кредитом, по сплаті відсотків та комісії, а також збитків та неустойки, що будуть нараховані за несвоєчасно погашену заборгованість за основним боргом за кредитом, усім своїм майном та коштами, на які, відповідно вимог чинного законодавства, може бути звернене стягнення.

У зв'язку зі зміною зобов'язань боржника за кредитним договором № 00007/FP6 від 19.06.2008 було укладено додаткову угоду № 1 від 19.09.2013 року до договору поруки № 00833rР від 25.04.2012 року.

З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00007/FР6 від 19.06.2008 року станом на 21.04.2015 року, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США; заборгованості за відсотками у сумі 120 405,45 доларів США; заборгованість за пенею у сумі 1 213 683,04 грн. та понесені судові витрати 3654 грн.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00007/FР6 від 19.06.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 станом на 24.04.2015 року що складається з :

- заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.04.2015 року становить 4337371,59 гривень;

- заборгованості за відсотками у сумі 120 405,45 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.04.2015 року становить 2535449,80 гривень;

- заборгованість за пенею у сумі 1 213 683,04 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» понесені судові витрати в розмірі 1827 гривень.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування заочного рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового про відмову у позові.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися.

Представник ОСОБА_2, який подав апеляційну скаргу у інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із заявою про відкладення справи у зв'язку із його медичним обстеженням.

Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не є підставою для відкладення справи.

ПАТ «Марфін банк» звернулося до суду із заявою про відкладення справи за неможливістю надати представника у зв'язку із захворюванням юрисконсульта.

Проте, відповідно до ч.3 ст.38 ЦПК України юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих ім. законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Згідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Матеріали провадження містять достатньо письмових доказів, що визначають зміст правовідносин між сторонами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що 19.06.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 00007/FР6 (т.1 а.с.14-20) .

У квітні 2012 р., у зв'язку зі зміною найменування банку, між ПАТ «Марфін Банк» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору (т.1, а.с.21-26).

Унаслідок зміни графіку погашення за кредитним договором № 0007/FР6 від 19.06.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та відповідачем 19.09.2013 року було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору. (т.1 а.с.-28)

На підставі п.1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 260 343,00 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 13 % і терміном погашення по 06.05.2024 року включно та виконав своє зобов'язання.

За умовами кредитного договору № 00007/FР6 від 19.06.2008 року, при порушенні позичальником будь-якого із зобов"язань по сплаті відсотків за користування кредитом, комісії, термінів повернення кредиту, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. За кожний випадок порушення позичальником на строк більш ніж 60 календарних днів зобов"язань по поверненню кредиту, сплати відсотків та комісії, встановлених кредитним договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобов"язаний сплатити на першу вимогу банку, штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу.

У забезпечення зобов'язань по кредитному договору між ВАТ «Морський Транспортний банк », правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 00833гР від 25.04.2012 року, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором солідарно з боржником і в повному обсязі, зокрема по погашенню заборгованості за основним боргом за кредитом, по сплаті відсотків та комісії, а також збитків та неустойки, що будуть нараховані за несвоєчасно погашену заборгованість за основним боргом за кредитом, усім своїм майном та коштами, на які, відповідно вимог чинного законодавства, може бути звернене стягнення.(т.1 а.с.32-33).

У зв'язку зі зміною зобов'язань боржника за кредитним договором № 00007/FP6 від 19.06.2008 укладено додаткову угоду № 1 від 19.09.2013 року до договору поруки №00833rР від 25.04.2012 року (т.1, а.с.34).

Станом на 17.03.2015 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором № 00007/FР6 від 19.06.2008 року, що складається із заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США; заборгованості за відсотками у сумі 117 609,89 доларів США; заборгованості за пенею у сумі 1 103 523,28 грн. (Т.1 а.с.36)

З огляду на п.п. 1.3., 1.4. договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

На адресу відповідачів направлялися банком вимоги № 678 від 21.11.2014 року про наявність заборгованості та необхідності її погашення (т.1, а.с. 38) та вимога № 38 від 06.02.2015 року (т.1 а.с. 40). Проте, зазначені вимоги проігноровані, та заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

З огляду на ст. 612 ЦК України боржник важається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.

Як убачається із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення із відповідачів заборгованості за кредитом відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Доводи апелянта про позбавлення відповідачів права на захист своїх законних інтересів унаслідок неналежного повідомлення про час і місце розгляду справи не відповідають чинному законодавству та матеріалам справи.

Із справи убачається, що відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судові повістки відповідачам надсилалися за їх зареєстрованим місцем проживання.

Проте, вони у справі зайняли контрпродуктивну позицію, неодноразово справа за заявами сторони відповідачів відкладалася та провадженням зупинялася.

Позов надійшов до суду у березні 2015 року, між тим за цей час визначений ст.ст. 10, 60 ЦПК України обов'язок щодо доведення своїх заперечень ними не виконувався, будь які докази на підтвердження своєї позиції ними не надавалися.

За майже 2 роки розгляду справи навіть заява про застосування строків давності або зменшення розміру неустойки ними не подана ані особисто, ані через канцелярію.

Будь яки підстави звільнення боржника і поручителя від виконання боргових зобов'язань унаслідок різкого здорожчання долару США або стану здоров'я чинним законодавством не передбачені.

Доводи апелянта про те, що кредит оформлений у іноземній валюті унаслідок шахрайських дій банку не відповідають матеріалам справи.

Як убачається із апеляційної скарги (т. 3 а.с. 93 абз. 8), кредит у іноземній валюті позичальником оформлений у зв'язку із тим, що відсоткова ставка за ним значно нижча, ніж для кредиту у національній валюті.

За таких обставин рішення суду першої інстанції постановлено із дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 відхилити, заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді: П.С. АБРАМОВ

О.А. ЛОБОВ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ