Справа № 214/1935/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

03 травня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс - КР" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово -комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з зазначеною заявою 30.03.2017 року, в якій просив суд видати наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2, на користь ТОВ "Житлосервіс -КР" заборгованості за спожиті житлово -комунальні послуги за період з 01.11.2013 року по 01.03.2017 рік в розмірі 2684,34 грн., інфляційних витрат в розмірі - 1553,40 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн.

28.04.2017 року на запит суду в порядку ч. 6 ст. 100 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу ТОВ "Житлосервіс -КР" ставить вимогу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово -комунальні послуги за період з 01.11.2013 року по 01.03.2017 рік в розмірі 2684,34 грн., інфляційних витрат в розмірі - 1553,40 грн., тобто вимогу, яка виходить за межі строку позовної давності, що також вбачається із доданих до заяви документів. А тому така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право, тому в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 3, 5-8, 11, 14, 96, 100, 101, 107, 109, 208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс - КР" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово -комунальні послуги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Гринь