Справа № 360/121/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 лютого 2015 року та 27 березня 2015 року між нею /позивачкою/ та АТ «Державний ощадний банк України» були укладені договори № 2272818/122 та № 2209384/6308 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за якими банком було відкрито їй /позивачці/ поточні рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в національній валюті - гривні, для зарахування заробітної плати та видано платіжні картки типу MasterCard Electronic та MasterCard Debit Standard.

Станом на 31 березня 2016 року залишки коштів на вказаних рахунках становили 10 875,61 грн. та 14 263,72 грн.

31 березня 2016 року з обох вказаних карткових рахунків було без згоди та участі позивачки, не санкціоновано, дистанційно, через систему UKR KIEV CARD2CARD UA0_PLATEGKA, за один раз перераховано (проведено транзакцію на платіжні картки отримувача в Приватбанку) фактично всі кошти на інші картки.

Дізнавшись про несанкціоновані операції з її платіжними картками, вона /ОСОБА_1./ одразу звернулася до відповідача із заявою про блокування старих та видачу нових карток, а також подала заяву про незгоду з транзакцією і просила забезпечити повернення їй грошових коштів, які через здійснення незаконного переказу були перераховані з її карткових рахунків на невідомі їй інші карткові рахунки.

Так, за її /позивачки/ заявою були заблоковані поточні карткові рахунки за платіжними картками отримувача в Приватбанку, але до цього часу відповідачем грошові кошти за обома рахунками у загальній сумі 25058 грн. позивачці не повернуті.

Тому просила зобов»язати ПАТ «КБ «Приватбанк» розблокувати та повернути кошти заблоковані на поточних рахунках в Приватбанку, які були протиправно перераховані 31 березня 2016 року з вищевказаних її /позивачки/ рахунків на картки Приватбанку, до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10026/0790 філії Головного управління по м. Києву та Київської області, стягнути з останнього на її /ОСОБА_1./ користь грошові кошти в сумі 25 058 грн. та пеню у розмірі 30,6 %, що складає 7667,75 грн. (0,1 % суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу, до дня повернення відповідної суми, за період з 01 квітня 2016 року до 01 лютого 2017 року (306 днів).

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Іванов Ф.Г. позов підтримали та викладене підтвердили, також позивачка в судовому засіданні пояснила, що 31 березня 2016 року їй зателефонувала невідома особа, яка представилась працівником «Ощадбанку» з відділу захисту, зі слів якої на її /позивачки/ картки необхідно встановити додатковий захисний код, який прийде на мобільний телефон, вона /позивачка/ назвала цій особі коди, які їй дійсно прийшли на її телефон, а також вказала інші дані, зокрема, чотиризначний код однієї з карток, і після цього гроші з її карток зникли, пін-коди карток вона нікому не називала.

Представники відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» Калюжний С.С. та Варакута В.О., в судовому засіданні позов не визнали, щодо його задоволення заперечували, суду пояснили, що відділом захисту операцій з БПК Управління економічної безпеки АТ «Ощадбанк» було проведено перевірку за результатами якої встановлено, що зняття грошових коштів з карткових рахунків позивачки стали можливими внаслідок порушення (недотримання) останньою вимог п. 9.14 Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме через розголошення позивачкою інформації, яка була відома лише їй, зокрема, коди карток та коди підтвердження всіх трьох здійснених 31 березня 2016 року транзакцій по зняттю коштів, що дало змогу ініціювати вказані платіжні операції.

Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представників ПАТ «Державний ощадний банк України», покази свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 09 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір № 2209384/6308, а 27 березня 2015 року - № 2272818/122 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за якими банком було відкрито їй /позивачці/ поточні рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в національній валюті - гривні, для зарахування заробітної плати та видано платіжні картки типу MasterCard Electronic та MasterCard Debit Standard /а.с. 65-68,79-83/.

Як вбачається з довідки № 823 від 29 вересня 2016 року ТВБВ № 10026/0790 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, залишки на вказаних рахунках позивачки станом на 31 березня 2016 року становили: на рахунку № НОМЕР_1 - 10 875,61 грн., а на рахунку № НОМЕР_2 - 14 263,72 грн., і 31 березня 2016 року, шляхом шахрайських дій із зазначених рахунків клієнта було перераховано кошти в сумі 10 812 грн. з рахунку № НОМЕР_1, та 14 246 грн. з рахунку № НОМЕР_2, через систему UKR KIEV CARD2CARD UA0_PLATEGKA; смс - інформування до обох рахунків було підключено, за даними відділу моніторингу клієнтських операцій в «Ощад-24/7» клієнт був зареєстрований 05 квітня 2016 року та повторно 06 травня 2016 року /а.с.25,69-70,75-77/.

Як вбачається з матеріалів справи /а.с.71-72/, та підтверджується показами свідка ОСОБА_5, 04 квітня 2016 року та 05 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявами до ПАТ «Державний ощадний банк України», якими просила надати пояснення стосовно проведених транзакцій, що були здійснені з належними їй вищевказаними картковими рахунками, в даних заявах ОСОБА_1 додатково зазначила, що до неї телефонував невідомий чоловік, який представлявся працівником «Ощадбанку» і випитував номери карток, нібито для їх захисту, потім невідомий передзвонював ще декілька разів та випитував номери, які надійшли позивачці в смс-повідомленнях, внаслідок цього у неї з карток були зняті кошти у вищевказаних сумах.

За вказаними заявами позивачки відділом захисту операцій з БПК Управління економічної безпеки Департаменту безпеки АТ «Ощадбанк» були проведені відповідні перевірки щодо проведених транзакцій по зняттю коштів у зазначених сумах з вищевказаних рахунків позивачки та встановлено, що операції з використаннями інтернет-ресурсу проведені коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжних карток, а саме: номеру картки, строку дії, CVV2/CVC2, які відомі лише клієнту. Враховуючи це відділ захисту вважає, що реквізити платіжних карток позивачки стали відомі третій особі, що стало можливим через порушення (недотримання) нею /позивачкою/ вимог п. 9.14 Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якого: «Клієнт зобов»язаний забезпечити / гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії та номер картки, тощо. Ризик та відповідальність за несанкціоноване використання логіна, пароля, карткового пароля несе виключно клієнт» /а.с.73-74,94-95/.

В судовому засіданні позивачка додатково зазначила, що вона дійсно під час розмови з невідомою їй особою, повідомила цій особі чотиризначний код її платіжної картки та коди підтвердження транзакцій, які приходили на її мобільний телефон, після чого і були зняті кошти з її карток.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування кредитних коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктом 2 Розділу 6 Постанови правління НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Пунктом 6 вищевказаної Постанови правління НБУ передбачено, що Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Пунктом 9 передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13 травня 2015 року по справі № 6-71цс15, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред»явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено судом, позивачка повідомила невідомій особі код її платіжної картки та коди підтвердження здійснених 31 березня 2016 року всіх трьох транзакцій, і як наслідок, саме після цього, з рахунків, що пов»язані з цими картками, були зняті кошти у вищевказаних сумах, то суд вважає, що позивачка такими своїми діями сама посприяла незаконному використанню невідомою особою інформації щодо належних їй платіжних засобів, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, і вини відповідачів в цьому не вбачає, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 1073 ЦК України, п.14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Постановою правління НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяА.Міланіч