Cправа № 127/8150/17
Провадження № 2/127/3260/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 квітня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду заявлено позовну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00 грн.

Однак, доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Разом з тим, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору є майновий стан позивача.

Проте, позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження свого майнового стану.

При цьому, слід зазначити, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору необхідно забезпечувати при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ - з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду - з другого боку.

Отже, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору потрібно врахувати особу заявника, характер спору, питання, яке вирішується в суді, а також забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору та інтересами заявника на судовий захист.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Що стосується посилання позивача на те, що вона являється багатодітною матір'ю слід зазначити наступне.

До позовної заяви позивачем додано копії свідоцтва про народження трьох дітей, відповідно до яких позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для багатодітних сімей.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір», багатодітні матері не підпадають під перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Отже, враховуючи вищевикладене з аналізу вищенаведених норм слідує висновок про те, що при зверненні до суду з даною позовною заявою позивач зобовязаний сплатити судовий збір в порядку та у розмірах встановлених Законом України «Про судовий збір».

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: