З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/120/17
№пр. 2/384/82/2017
11 травня 2017 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" про розірвання договору оренди землі, -
Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до ст.ст. 74-76 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Подав до суду заперечення, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПСП "Перемога" про розірвання договору оренди землі №8 від 25 грудня 2006 року відмовити.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача та позивач не заперечують проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
ОСОБА_3 померла 31 травня 2016 року в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 226714, виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 31 травня 2016 року.
У пункті «б» частини 1 статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійно господарювати на землі. Для реалізації зазначеного права самостійного господарювання, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, який був укладений між спадкодавцем та відповідачем. Згідно зі ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Умови розірвання договору оренди землі визначені ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі» Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Положеннями ч.1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до норми, закріпленої в ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов»язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов»язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно зі ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Однак ОСОБА_1 не погодився змінювати умови договору та 02 березня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди землі. Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що, з урахуванням вимог статей 78, 81, 90 ЗК України, статей 626, 629, 651 ЦК України, приписів Закону України «Про оренду землі» позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлені обставини щодо переходу права власності до позивача, а умовами договору оренди землі, при його укладенні, у пункті 40 була передбачена така підстава його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи. Посилання представника відповідача в запереченні на те, що позивачеві було запропоновано як правонаступнику переукласти з відповідачем договір оренди земельної ділянки на більш суттєво вигідних умовах, зокрема, річна орендна плата пропонувалася у розмірі 9 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки є безпідставними, враховуючи, що наявність альтернативи ніяким чином не позбавляє нового власника земельної ділянки права вибору, а отже і ініціювати саме розірвання договору оренди, посилаючись на бажання самостійно обробляти успадковану земельну ділянку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Суддя О.О. Сорокіна