Справа № 309/2407/17
Провадження № 2/309/1489/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Хустської РДА про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки порушено вимоги ст. 119 ЦПК України.

У відповідності з ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Аналогічні положення містить і Постанова КМУ № 57 від 27.01.1995 року «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України». Відповідно до п.п.1, 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску, якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про

визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Тобто вищевказані вимоги нормативних актів дають підстави для висновку, що позовні вимоги у такій категорії справи повинні містити строк конкретно визначеної поїздки неповнолітньої особи з зазначенням держави прямування та часу перебування в цій державі.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи вважаю, що позов не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки є неконкретним, як вбачається із змісту позовної заяви, предметом позову є надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3, 16.01.2015 року без згоди відповідача для необмеженої кількості поїздок до повноліття дитини та надання дозволу на виготовлення проїзного документу дитини без згоди відповідача, позовні вимоги не конкретизовані - предмет позову носить загальний характер, не містить чіткого визначення держави, до якої позивач просить дозволити виїзд неповнолітньої, не зазначено, на який проміжок часу необхідний виїзд дитини за межі України, хто супроводжуватиме дитину за кордоном, що є порушенням діючого законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі є порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою суду від 04.08.2017 року позивачу надавався строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали суду. Ухвалу суду позивачу вручено 10 серпня 2017 року. Однак у визначений судом строк позивач недоліки згідно ухвали суду не усунула.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Хустської РДА про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька вважати неподаною і повернути позивачу на руки.

Розяснити ОСОБА_4 право повторного звернення до суду із зазначеною позовною заявою після усунення допущених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її ухвалення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_5