ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5535/15-ц
Провадження № 2/210/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" квітня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чайкіної О.В.,

за участі секретарі: Куксенко О.В.

сторони, які беруть участь у справі: позивач: - ОСОБА_2, представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" про поновлення порушеного права, поновлення на роботі та стягнення грошових сум,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася Позивач ОСОБА_2 з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до заяви від 15.08.2005 року позивач була прийнята до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» провідником пасажирського вагону на умовах роботи по контракту, про що був виданий наказ №712/ОС від 15.08.2005 року. 15.08.2005 року відповідач у справі уклав з позивачем контракт № 1525 про прийняття її на роботу за посадою провідника пасажирського вагону. Відповідно до п. 1.1. Контракту - цей контракт є строковим трудовим договором, а саме відповідно до п.9.1 Контракту строк його дії встановлювався з 15.08.2005 року по 15.08.2006 рік. Пунктом 8.6. контракту передбачено, що за два місяці до закінчення строку чинності контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Проте, після закінчення строку дії Контракту - 15.08.2006 року, строк дії цього контракту не продовжувався та не укладався на новий строк. У 2009 році, наказом № 161 /ОС «Про припинення трудового договору» позивач була звільнена за прогул без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП України. Вона звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 р. по справі №2-392/10/0408 позов задоволено частково. Позивача поновлено на роботі в якості провідника пасажирського вагону Державного підприємства «Придніпровська залізниця», з 13.04.2009р. Стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2009р. по 07.04.2010р. в сумі 24113 грн. 04 коп., також стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 22 квітня 2010 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив по справі додаткове рішення, яким рішення суду від 14.04.2010 року допустив до негайного виконання в частині поновлення позивача на роботі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року, апеляційні скарги позивача та відповідача у справі відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року залишено без змін. Ухвалені у справі судові рішення - рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року Відповідачем не оскаржені. 14.05.2010 року, згідно наказу Відповідача № 260ЮС «Про поновлення па роботі за постановою суду», позивача поновлено на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу № 2 /392/10/0408 від 14.04.2010року. Згідно наказу від 14.05.2010 року № 260ЮС «Про поновлення на роботі за постановою суду" від 14.05.2010 року зроблено запис № 29 у трудовій книзі, про поновлення позивача на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду №2/392/10/0408 від 14.04.2010 року. Проте, з наказом від 14.05.2010 року № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду» та записом № 29 трудової книжки позивач не ознайомлена. 14.05.2009 року з позивачем було укладено контракт № 2459 строком до року. Строк дії вказаного контракту було подовжено додатковою угодою №1 від 14.03.2011 року до 30.09.2011 року. Після укладення додаткової угоди позивач мала на меті оспорити укладення контракту та додаткової угоди, проте не встигла це зробити у звязку з серцевим нападом (інфаркт міокарду), який стався 30.06.2011року. 30. 09. 2011 року, згідно наказу №Ю07ЮС «Про припинення трудового договору (контракту)», позивача звільнено по закінченню строку трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 квітня 2014 року позивачу в позові до про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, зобовязання «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця внести зміни в Наказ від 14.05.2010 р. № 260ЮС, а саме з тексту Наказу «Поновити ОСОБА_2 на посаді провідного пасажирського вагону на умовах роботи по контракту з 13.04.2009 року виключити слова «на умовах роботи по контракту», визнання недійсним укладення контракту № 2459 від 14.05.2010 року та додаткової угоди 1 від 14.03.2011 року, визнання незаконним Наказу № 1007ЮС від 30.09.2011 року, поновленні ОСОБА_2 на роботі провідником пасажирського вагону ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця, стягненні з ДП «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця на користь ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 78 491, 03 грн. відмовлено. В залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року, в задоволенні позову також відмовлено. Тому вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

Згідно висновку довідки ЛКК за № 1104 від 02.10.15 року позивач знаходиться під наглядом кардіолога та терапевта з 18.07.11 року по теперішній час та потребує амбулаторного та стаціонарного лікування.

Позивач зазначає, що є інвалідом 3-ої групи, тому не змогла своєчасно звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів з даним позовом. Також позивач стверджує, що ніякого контракту та додаткової угоди до нього не підписувала. Укладення з позивачем контрактної форми договору, а саме контракту № 2459 від 14.05.2010 року, вважає незаконним. А отже і звільнення 30.09.2011 року по закінченню строку дії додаткової угоди №1 до контракту №2459 від 14.05.2010 року вважає незаконним.

З 30.06.2011 року по 12.10.2011 рік позивач знаходилася на лікарняних листах. Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 12.10.2011 року №562183 позивачу встановлена 3 група інвалідності загального захворювання на строк до 01.11.2012 року. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 06.11.2012 року №028147 позивачу встановлена 3 група інвалідності загального захворювання, дата чергового переогляду встановлено у жовтні 2013 року.

Згідно довідки ЛКК №731 від 02.09.2013 року Консультативно- діагностичного центру дорослого населення №4 Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради, позивач знаходилася на обстеженні та стаціонарному лікуванні з 18.09.2012 року до 02.10.2012 року.

Згідно вищевказаних довідок МСЕК позивачу рекомендовано диспансерний облік у кардіолога, стаціонарне лікування. Після перенесеного 30.06.2011 рок інфаркту міокарда позивач хворіє, знаходиться на диспансерному обліку у кардіолога, та проходить періодично лікування. Строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП України позивач пропустила у звязку з поважними причинами. У звязку з довготривалою хворобою серця, встановленням групи інвалідності, очікуванням відповіді на звернення до органів прокуратури та душевними переживаннями, повязаними із звільненням з роботи, позивач не мала фізичних та моральних сил для звернення до суду за захистом моїх порушених прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх судом, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав до суду письмові заперечення та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог Позивача у повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

В судовому засіданні встановлено, що 15.08.2005 року ОСОБА_2 була прийнята до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» провідником пасажирського вагону на умовах роботи по контракту, про що був виданий наказ № 712/ОС від 15.08. 2005 року(а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи 15.08.2005 року відповідач у справі уклав з ОСОБА_2 контракт № 1525 про прийняття її на роботу за посадою провідника пасажирського вагону.

Відповідно до п. 1.1. Контракту - цей контракт є строковим трудовим договором, а саме відповідно до п.9.1 Контракту строк його дії встановлювався з 15.08.2005 року по 15.08.2006 рік.

Пунктом 8.6. Контракту передбачено, що за два місяці до закінчення строку чинності контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

Проте, після закінчення строку дії Контракту - 15.08.2006 року, строк дії цього контракту не продовжувався та не укладався на новий строк.

Судом встановлено, що 13.04.2009 року, наказом № 161/ОС «Про припинення трудового договору» ОСОБА_2 була звільнена за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України(а.с.18).

ОСОБА_2звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010р. позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» задоволено частково. Вона була поновлена на роботі в якості провідника пасажирського вагону Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» з 13.04.2009р.

Стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», Відокремлений структурний підрозділ «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2009р. по 07.04.2010р. в сумі 24113 грн. 04 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000грн. (а.с. 22-25).

Як вбачається з матеріалів справи 22.04.2010 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу ухвалив по справі додаткове рішення, яким рішення суду від 14.04.2010 року допустив до негайного виконання в частині поновлення її на роботі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року, апеляційні скарги позивача та відповідача у справі відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року залишено без змін. Ухвалені у справі судові рішення - рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 року не оскаржені до касаційної інстанції.

Відповідно до матеріалів справи 14.05.2010 року, згідно наказу Відповідача № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду», ОСОБА_2А була поновлена на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2010 року.

Згідно наказу від 14.05.2010 року № 260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду" від 14.05.2010 року зроблено запис № 29 у трудовій книзі, про поновлення її на посаді провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту на підставі рішення Дзержинського районного суду №2/392/10/0408 від 14.04.2010 року (а.с.18).

Як вбачається з копії наказу №260/ОС від 14.05.2010 року «Про поновлення на роботі за постановою суду» із підписом позивача ОСОБА_2 про ознайомлення з даним наказом та із зазначеною позивачем датою ознайомлення; з копії особової картки позивача ОСОБА_2А позивач ОСОБА_2 своєчасно була ознайомлена у відділі кадрів дільниці із наказом №260/ОС від 14.05.2010 року «Про поновлення на роботі за постановою суду» та із записом №29 у трудовій книжкці БТ-1 №6477830, вказаний наказ позивачем оскаржений не був.

Щодо твердження позивача, що строк звернення до суду, вона пропустила у зв'язку із її знаходженням на лікуванні у кардіолога суд зазначає, що на лікарняних листах ОСОБА_2 знаходилась з 30.06.2011 року по 12.10.2011 року. З наказом вона була ознайомлена 14.05.2010 року, таким чином позивач мала можливість ще до лікування оскаржити цей наказ у встановлені законодавством строки.

Контракт №2459 який позивач ОСОБА_2 просить визнати недійсним, був укладений позивачем 14.05.2010 року, отже до її захворювання - інфарт міокарду, який стався 30.06.2011 року.

Таким чином позивач також мала можливість оскаржити укладений нею контракт у суді у встановлені законодавством строки.

Відповідно до наказу №712/ОС від 15.08.2005 року, позивач ОСОБА_2 була прийнята на роботу до Відокремленого структурного підрозділу «Криворізька паса жирська вагонна дільниця» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на посаду провідника пасажирського вагону на умовах роботи по контракту і з нею було укладено контракт №1525, відповідно до п.9.1. якого, строк дії контракту встановлювався з 15.08.2005 року по 15.08.2006 року. У пункті 8.6. контракту було зазначено, що за два місяці до закінчення строку контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк.

З копії додаткової угоди №1 до контракту №1525 від 15.08.2005 року вбачається, що 15.08.2006 року з позивачем ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до контракту №1525 від 15.08.2005 року. Цією додатковою угодою строк дії контракту №1525 за згодою сторін було продовжено до 15.09.2009 року.

Також судом встановлено, що 14.05.2010 року, з позичаєм ОСОБА_2, на підставі наказу №260/ОС «Про поновлення на роботі за постановою суду», було укладено контракт № 2459 із строком дії до 14.05.2011 року. У подальшому строк дії зазначеного контракту додатковою угодою №1 від 14.03.2011 року було продовжено до 30.09.2011 року(а.с.26-29).

Посилання позивача на те, що вона не мала вільного волевиявлення на укладання вищевказаного контракту та додаткової угоди, не відповідає дійсності, так як позивач ОСОБА_2 у 2011 році особисто звернулась до керівництва дільниці із заявою про продовженння дії контракту №2459 з 14.05.2011 року. Саме на підставі її заяви, 14.03.2011 року була укладена додаткова угода №1 якою строк дії контракту №2459 було подовжено до 30.09.2011 року, вказану додаткову угоду не оскаржила.

Відповідно до матеріалів справи 24.06.2011 року позивачу ОСОБА_2 адміністрацією дільниці було вручено повідомлення, про те, що у зв'язку із закінченням 30.09.2011 року терміну дії контракту №2459, адміністрацією дільниці на новий строк він продовжуватись не буде, тому вона буде звільнена з займаної посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

Отже, 30.09.2011 року, наказом №1007/ОС «Про припинення трудового договору (контракту)» позивач ОСОБА_2 була звільнена з займаної посади по закінченню строку дії укладеного контракту згідно п.2 ст.36 КЗпП України. Згідно актів, 05.10.2011 року, 12.10.2011 року позивач ОСОБА_2 з'явилась до відділу кадрів дільниці, але ознайомитись з наказом про своє звільнення та отримати його копію, а так само отримати свою трудову книжку вона відмовилась,

18.09.2012 року, позивач ОСОБА_2 звернулась до адміністрації дільниці із заявою про внесення змін до своєї трудової книжки.

Згідно відповіді від 02.10.2012 року вих. №157 на вищезазначену заяву, позивачу ОСОБА_2 адміністрацією дільниці було роз'яснено, що трудові спори пов'язані із записами у трудових книжках працівників, відповідно до ст.232 КЗпП України розглядаються у місцевих судах. Згідно ст.233 КЗпП України, вона має право звернутись до суду у тримісячний строк з моменту коли дізналася про порушення своїх трудових прав.

Виходячи з наведеного, суд вважає , що підстави для поновлення позивачу ОСОБА_2 строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, відсутні.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 вже зверталась до суду із позовом про поновлення на роботі, майже з аналогічними вимогами, але в даному позові позивачем частково змінено виклад позовних вимог, та змінено в певній частині підстави позову. Разом із тим, нових обставин у справі не встановлено, так само як і невстановлено підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, так і для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_2 до Державного підприємства „Придніпровська залізниця Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця ДП „Придніпровська залізниця про поновлення порушеного права, поновлення на роботі та стягнення грошових сум, визнання недійсним укладення контракту № 2459 від 14.05.2010 року та додаткової угоди № 1 від 14.03.2011 року, визнання незаконним Наказу № Ю07/ОС від 30.09.2011 року «Про припинення трудового договору (контракту)», поновленні ОСОБА_2 на роботі провідником пасажирського вагону ДП „Придніпровська залізниця Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця, стягненні з ДП „Придніпровська залізниця Відокремлений структурний підрозділ Криворізька пасажирська вагонна дільниця на користь ОСОБА_2 грошові кошти за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 21,23,39-1,147,149,233,235,237-1 КЗпП України, ст.67-73, 208-210, 212-215, 218 ЦПК УКраїни суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" Відокремлений структурний підрозділ "Криворізька пасажирська вагонна дільниця" про поновлення порушеного права, поновлення на роботі та стягнення грошових сум залишити без задоволення.

Судові витрати у розмірі 1461,60грн. за вимоги немайнового та майнового характеру компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету Укураїни.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2017 року.

Суддя: О. В. Чайкіна