Провадження № 2/185/1065/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Центр надання адміністративних послуг Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складається у відповідності до технічного паспорту на квартиру (інвентаризаційна справа № 23628): з двох кімнат житловою площею 26,8 м.кв., у томі числі 6 (кімната/секція) житлова - 15, 4 м.кв., 7 житлова - 11,40 м. кв., а також 1 передня - 7, 20 м.кв., 2 кладова - 0,60 м. кв., 3 ванна - 2,70 м.кв., 4 туалет - 1,10 м. кв., 5 кухня - 7,80 м.кв., 8 лоджія - 1,4 м.кв., загальна площа квартири 47,60 м.кв., загальною площею без балкону 46, 2 м.кв, за набувальною давністю.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що зазначена квартира належить на праві власності декільком власникам, а саме: ОСОБА_6 - 1/2 частка, ОСОБА_7 - 1/4 частка, ОСОБА_8 - 1/4 частка. Зазначені власники квартири померли. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є він та відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 , які вважаються такими, що прийняли спадщину так як проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті, але своє право власності на зазначену частину квартири відповідачі не оформили, та не збираються оформляти. Відмовитися від своєї частки у спадщини відповідачі також не мають можливості, так як пропустили строк, встановлений законом для подання відповідної заяви. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є відповідач ОСОБА_5, який подав заяву про прийняття спадщини після її смерті, але не оформив право своєї власності, та на даний час не бажає приймати спадщину та оформляти її, у зв'язку з тим, що пропустив строк, відмовитися від спадщини у встановленому законом порядку не може, тому й не оформляє своє право власності. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є він позивач. Зазначає, що він з грудня 2003 року добросовісно, відкрито та безперервно володіє всією зазначеною квартирою, проживає в ній, зробив ремонт, сплачує комунальні платежі, уклав відповідні договори з обслуговуючими організаціями, сплатив борги за комунальні послуги. Відповідачі весь цей час ніякого інтересу до квартири не виявляли, ніколи в ній не жили, вважають її власністю позивача, та не заперечують проти оформлення ним права власності на зазначену квартиру. Позивач зазначає, що він добросовісно, відкрито та безперервно з грудня 2003 року, тобто більше 10 років, володіє зазначеною квартирою, та продовжує нею володіти на даний час, тому вважає, що набув право власності на зазначене майно в порядку набувальної давності.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_8, який належним чином прийняв спадщину, звернувся з відповідними заявами до нотаріальної контори. В період розгляду справи позивач оформив належним чином своє право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 - на 1/6 частку зазначеної квартири, та оформляє своє право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 - на 1/4 частку зазначеної квартири. Тому, позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в який просив визнати за ним право власності на 1/4 та 1/6 частки зазначеної квартири, також подав заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме в частині зазначених 1/4 та 1/6 часток спірної квартири.

Ухвалою суду від 28.02.2017 року провадження у даній справі в частині позовних вимог про визнання права власності на 1/4 та 1/6 часток зазначеної спірної квартири було закрито у зв'язку з поданням позивачем та його представником заяв про зменшення розміру позовних вимог та відмови від цієї частини позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги, дав пояснення відповідно до обставин викладених в позові, зазначив, що позивач вимушений звернутись до суду для належного оформлення свого права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, так як власники за якими зазначена квартира зареєстрована померли, спадкоємці - відповідачі по справі, є його родичами, вважаються таким, що прийняли спадщину, але приймати її не бажають, квартиру вважають власністю позивача, не заперечують проти оформлення ним свого права власності на дану квартиру, ніякого інтересу до неї не проявляють. Так як сплив строк подачі заяви про відмову від спадщини, відповідачі не можуть від неї відмовитись, та надати позивачу можливість оформити своє право власності на зазначену квартиру, хоча не заперечують проти цього. Просив суд задовольнити зменшені позовні вимоги в повному обсязі, визнати за позивачем право власності на 1/4 та 2/6 часток зазначеної квартири в порядку набувальної давності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, до канцелярії суду подали заяви в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі та справу просили розглядати без їх участі, зазначили, що власником квартири вважають позивача, не заперечують проти оформленням ним права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зазначили він володіє зазначеною квартирою більше десяти років, проживає в ній, зробив ремонт, сплачує комунальні платежі.

Відповідач ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях зазначає, що він подав заяву про прийняття спадщини, але не бажає спадщину приймати і не приймає її вже на протязі 20 років, не може відмовитись від неї так як пропущений встановлений законом строк для подання заяви про відмову від спадщини, власником квартири вважає позивача, так як він прийняв всю квартиру, сплатив борг по комунальним платежам, проживає в ній, сплачує комунальні платежі, вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, визнає їх в повному обсязі.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він допомагав позивачу робити ремонт в 2011 та 2013 роках, зазначив, що позивач сам робив ремонт в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, як власник, інших осіб там він не бачив, всі витрати про ремонту сплачував позивач.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача, свідка, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до листа БТІ № 14 від 20.02.2017 р. право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_6 - 1/2 частка, ОСОБА_7 - 1/4 частка, ОСОБА_8 - 1/4 частка. Дані про реєстрацію надано станом на 31.12.2012 року. Зазначене також підтверджується копією договору купівлі-продажу від 18.12.1995 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.09.1997 року НОМЕР_2.

Згідно до технічного паспорту на квартиру (інвентаризаційна справа № 23628) квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, складається з двох кімнат житловою площею 26,8 м.кв., у томі числі 6 (кімната/секція) житлова - 15, 4 м.кв., 7 житлова - 11,40 м. кв., а також 1 передня - 7, 20 м.кв., 2 кладова - 0,60 м. кв., 3 ванна - 2,70 м.кв., 4 туалет - 1,10 м. кв., 5 кухня - 7,80 м.кв., 8 лоджія - 1,4 м.кв., загальна площа квартири 47,60 м.кв., загальною площею без балкону 46, 2 м.кв.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 № НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 29.05.2000 року.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 26.08.1997 року.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 № НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського МУЮ Дніпропетровської області від 17.08.2005 року.

Судом, встановлено, що відповідно до відповіді нотаріуса від 22.02.2017 року на запит суду:

- після смерті ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини подав позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття всієї спадщини, інші заяви не надходили, заповіт не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося,

- після смерті ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_8 та ОСОБА_5, інші заяви не надходили, 03.09.1997 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8,

- після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не заведена, з заявами про прийняття спадщини, чи відмовою від прийняття спадщини ніхто не звертався, що також підтверджується витягами та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, наданими Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 від 15.02.2017 року позивач ОСОБА_11 є власником 1/6 частки зазначеної вище квартири, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80891082 від 21.02.2017 р.

Таким чином, позивач в період розгляду даної справи, належним чином оформив своє право власності на 1/6 частину спірної кватири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, та оформляє належним чином своє право власності на 1/4 частину зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, та від цієї частини позовних вимог відмовився.

На даний час позивач фактично володіє всією квартирою, але право власності на 7/12 (1/4+ 2/6) частин зазначеної квартири залишається зареєстрованим за померлими, так як спадкоємці - відповідач по справі ОСОБА_5 подав заяву про прийняття спадщини, але приймати її належним чином та оформляти своє право власності не бажає, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини взагалі не подавали, але вважаються такими, що прийняли спадщину, так як проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті, встановлений законом строк для подання заяви про відмову від прийняття спадщини ними пропущений.

Відповідно до акту від 14.04.2016 року складеного КП "Павлограджитлосервіс" ОСОБА_2 з грудня 2003 року проживає без реєстрації в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до частини першої ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду, що встановлено ч. 4 ст. 344 ЦК України.

Згідно з п. 8 Прикінцевих і перехідних положень ЦК «Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом».

У пункті 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК)».

Враховуючи те, що спірна квартира є неподільною річчю у розумінні частини другої статті 183 ЦК України, суд вважає, що позивач добросовісно заволодів 7/12 частинами квартири, що залишилися після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Іншим чином, відповідно до діючого законодавства, оформити своє право власності на спірні майно позивач не має можливості.

Зважаючи на те, що позивач проживає у цій квартирі грудня 2003 року по теперішній час, оплачує житлово-комунальні послуги, зробив ремонт, що підтверджується поясненнями свідка та письмовими доказами по справі, а саме копіями договір на отримання комунальних послуг та копіями чеків по ремонту, а також те, що спадкоємці після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відповідачі по справі, визнали позовні вимоги, суд вважає, що ОСОБА_2 володіє зазначеним майном відкрито, добросовісно і безперервно, строком більше десяти років. Зазначений факт також підтверджується письмовими поясненнями відповідачів.

Відповідно до пункту 11 вищезазначеної постанови Пленуму: "Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року".

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав у позивача для набуття права власності на 7/12 частин спірної квартири за набувальною давністю.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 209,212-215, 218,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Центр надання адміністративних послуг Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку набувальної давності на 7/12 частин двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складається у відповідності до технічного паспорту на квартиру (інвентаризаційна справа № 23628): з двох кімнат житловою площею 26,8 м.кв., у томі числі 6 (кімната/секція) житлова - 15, 4 м.кв., 7 житлова - 11,40 м. кв., а також 1 передня - 7, 20 м.кв., 2 кладова - 0,60 м. кв., 3 ванна - 2,70 м.кв., 4 туалет - 1,10 м. кв., 5 кухня - 7,80 м.кв., 8 лоджія - 1,4 м.кв., загальна площа квартири 47,60 м.кв., загальною площею без балкону 46, 2 м.кв.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. С. Зінченко