25 квітня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді - Шеремети Г. І
при секретарі с/з - ОСОБА_1
за участю представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, та обєднаним з ними позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування,-
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2016 року у справі №2/463/43/16 вирішено в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку в спільному майні відмовити. В зустрічному позові ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити. Обєднаний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування залишити без розгляду.

Додатковим рішенням від 26.02.2016 року, заяву відповідача ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у справі №463/1844/14-ц задоволено. Ухвалено додаткове рішення, яким в зустрічному позові ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 27.02.2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третьої особи: ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, та обєднаним з ними позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування знято з апеляційного розгляду та повернуто Личаківському районному суду м.Львова для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Вказане рішення суд апеляційної інстанції мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2016 року та додатковим рішенням від 26.02.2016 року невирішено первісної позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на квартиру №6а на вул.Пекарська, 11 у м.Львові в цілому (т.2, а.с.10).

Представник позивача проти заяви про ухвалення додаткового рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215,220 ЦПК України, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, яким в первісному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про припинення права на частку в спільному майні, який в подальшому уточнила шляхом подачі 29.07.2015 року заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просила припинити право власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 1?2 частину квартири №6а по вул. Пекарська, 11 у м.Львові з виплатою їм грошової компенсації вартості даної частини квартири, в розмірі 118560,00 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру №6а на вул. Пекарська, 11 у м.Львові в цілому.

Позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить ? частина квартири №6а по вул.Пекарській, 11 у м.Львові. Інша частина належала ОСОБА_7, який 27.06.2012 року помер. Після смерті останнього на його частку в квартирі претендують відповідачі по справі, які є його спадкоємцями за законом. Станом на даний час у спірній квартирі проживає позивачка, яка через неможливість спільного проживання (оскільки квартира 1-кімнатна), просить відповідно до ст.365 ЦК України припинити право власності відповідачів з виплатою грошової компенсації та визнати за нею право власності на квартиру в цілому.

Зважаючи на те, що рішенням суду від 22.01.2016 року відмовлено у задоволенні первісної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку в спільному майні з підстав того, що для припинення права особи на частку у спільному майні відповідно до ст.365 ЦК України, необхідним є не лише виконання вимог цієї статті, в тому числі і щодо попереднього внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, але обовязковою є наявність також згоди такого співвласника на припинення його права на частку. А такої згоди, як встановлено судом, позивачем не досягнуто з усіма відповідачами. То суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісної вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на квартиру №6а на вул.Пекарська, 11 у м.Львові в цілому.

Згідно з п. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

У звязку з тим, що судом при ухваленні вищезазначеного рішення не вирішено питання щодо однієї із заявлених вимог викладених у заяві, вважаю, що відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України слід ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В первісному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Шеремета Г.І