Провадження № 2/761/2492/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4, які народились ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що 25.03.2015 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб та після народження дітей дружина почала зловживати спиртними напоями,по кілька днів була відсутня вдома. З початку літа 2014 року ОСОБА_2 взагалі перестала проживати вдома, різні погляди на шлюб та сім»ю призвели до розлучення, що відбулось за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 р. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем, перебувають на його повному утримання та вихованні. Відповідачка не приймає участі у житті синів, зовсім не цікавиться їх життям, фактично самоусунулась від їх виховання. За рішенням суду з відповідача мають стягуватись аліменти на утримання дітей, проте ОСОБА_2 з дня ухвалення відповідного рішення Шевченківським районним судом м. Києва відповідач не приймає участі у утриманні синів. Також за рішенням суду, яким встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає в квартирі разом із дітьми, відповідача визнано особою, яка втратила право користування квартирою АДРЕСА_1. Таким чином з середини 2014 року відповідачка участі у вихованні дітей не бере, не усвідомлює своєї відповідальності перед синами, в тому числі і матеріальної, що є підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. За таких обставин ОСОБА_1 і звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги, просив задовольнити та надав згоду на ухвалення заочного рішення. Також просив покласти на нього судові витрати.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Представник третьої особи підтримав вимоги позивача. Надав висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно двох неповнолітніх синів. Зазначив, що обставини справи свідчать про те, що мати самоусунулась від виховання дітей, а тому існують правові підстави для позбавлення її батьківських прав.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПУК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2014 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Відділом РАЦС Шевченківського районного управління юстиції 16.06.2011 р.

Сімейним Кодексом України, а саме ч. 1 ст. 150 передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності встановленої законом, відповідно до положень ст. 155 СК України.

Як зазначає позивач сини повністю перебувають на його утриманні. Відповідач не спілкується з дітьми, самоусунулась від їх виховання, не сплачує аліментів і взагалі з середини 2014 року не проживає разом із ними.

Як свідчить висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 самоусунулась від виховання дітей та нехтує батьківськими обов»язками, що протирічить Конвенції ООН про права дитини на вимогам статей 12,15 Закону України «Про охорону дитинства»: не виявляє турботи щодо своїх дітей, не цікавиться їх особистим життям, здоров»ям, навчанням, не надає ні моральної, ні матеріальної підтримки. Громадянин ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов»язки, утримує та виховує синів, піклується про стан їх здоров»я, навчання та дозвілля

Як свідчить матеріали справи, ОСОБА_2 не проживає зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 та була визнана такою, що втратила право користування житлом на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2016 р.

Діти мешкають разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1, де створені всі належні умови для їх життя, виховання та навчання.

Під час розгляду справи були встановлені обставини, що сини перебувають на повному утриманні позивача.

Приписами ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавленими батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов»язків.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 не виконує батьківські обов»язки, не виявляє бажання спілкуватися з синами, не дбає про їх матеріальне забезпечення, духовний розвиток.

При цьому під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про перешкоди для відповідача для прийняття участі у житті власних синів, а тому суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов»язками та самоусунулась від виховання дітей.

За таких обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1

Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти такі витрати на нього.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст. ст. 150,155,164,165 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: