Справа № 311/1952/17
Провадження № 2/311/887/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

01.08.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 10.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції, за актовим записом № 91. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 10 жовтня 2009 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що між ними постійно виникають конфлікти, сварки з тих причин, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, наміру продовження подружнього життя з відповідачем ОСОБА_2 вона не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним та просить шлюб, укладений 10 жовтня 2009 року з відповідачем ОСОБА_2 розірвати та її прізвище залишити без змін «Сушко».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до матеріалів позовної заяви надано письмову заяву, в якій позивачка ОСОБА_1 просить розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Її прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін - «Сушко».

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте відповідно до телефонограми, яка знаходиться в матеріалах справи, просить справу розглянути у його відсутність, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4)

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб сторін існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому з урахуванням вказаних обставин примирення та збереження їх сімї суд вважає неможливим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи законодавчі норми, виходячи з принципів обєктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.105, 110, ст.112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 10 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції за актовим записом № 91.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін «Сушко».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5