Справа № 128/475/17 Провадження № 22-ц/772/983/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 69Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О.В.,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: першої Вінницької державної нотаріальної контори, Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

28.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою та висувала вимогу: встановити факт смерті її троюрідного брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території в м. Севастополь.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.02.2017 року в задоволенні заяви відмовлено з тих підстав, що заявниця не надала доказів настання смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території та не доказів родинного зв'язку із покійним.

На таке рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити повністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував що іншого порядку встановлення факту смерті брата як звернення до суду в неї немає, суд не зазначив з яких підстав він відхиляє надане нею в якості доказу копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане 14.09.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління реєстрації цивільного стану м. Севастополь.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримала, зазначила що їй ніхто не пояснив що наданих нею документів недостатньо, заяву їй готував адвокат. Від третіх осіб надійшли листи про розгляд справи у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, щоапеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту смерті особи на окупованій території, суд першої інстанції виходив з того, що надана заявницею копія свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території України, не визнається на території України, а інших доказів настання смерті ОСОБА_2 не надала. Також суд зазначив, що заявницею не доведено родинного зв'язку з особою, факт смерті якої вона бажає встановити, а у відповідності до п.2 ч.1 ст. 257 - 1 ЦПК України, така заява може бути подана лише родичами померлого.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на встановлених обставинах справи і нормах закону.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються тимчасово окупованою територією.

На території, яка визнана тимчасово окупованою, встановлюється особливий правовий режим діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Як зазначено в пункті 3 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Підстави для проведення держаної реєстрації смерті визначені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Так, зокрема, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

При цьому, враховуючи особливий режим території, яка визнана тимчасово окупованою, в 2016 році главу 6 ЦПК України «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було доповнено додатковою статтею - 257-1, положеннями якої визначається спеціальний порядок для розгляду заяв, вимогами в яких є встановлення фактів народження або смерті осіб на тимчасово окупованій території України.

Так, статтею 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

До заяви ОСОБА_2 додала лише копію свого паспорту, копію свідоцтва про смерть, виданого на окупованій території та копію листа першої вінницької державної нотаріальної контори.

Оскільки ОСОБА_2 до заяви не було додано доказів на підтвердження наявності між нею та ОСОБА_3 родинних зав'язків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявник не відноситься до визначеного процесуальним законодавством кола осіб, що можуть звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина ОСОБА_3, а тому заява не підлягає до задоволення.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право" (стаття 2).

Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, з аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що як порядок звернення особи за захистом порушеного, невизнаного чи оспореного права до суду, так і порядок судового розгляду встановлений Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Оскільки заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з своєю заявою з порушенням визначеного законодавством порядку, а саме, за відсутності процесуального права на подання такого звернення, суд першої інстанції помилково вдався до оцінки достатності доказів, однак це не змінює по суті правильного рішення, а тому підстав ви для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, - у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 лютого 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета