Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №328/1900/16 Головуючий у 1 інстанції: Петренко Л.В.
Провадження № 22-ц/778/1727/17 Суддя-доповідач: Дзярук М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Дзярука М.П.

Бєлки В.Ю.

суддів: Онищенко Е.А.

за участі секретаря: Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення збитків.

В позові зазначало, що 02.02.2016 року о 08.00 годині в м. Токмак по вул. Дружби (змінена Радянська) ОСОБА_3, під час керування автомобілем ВАЗ 2105 державний номер НОМЕР_3, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого було пошкоджено вуличний надземний газопровід середнього тиску Ду 50 та різьбове з'єднання на газопроводі вводі Ду 25 та відбувся виток газу.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 12.02.2016 року у справі №328/457/16-п, ОСОБА_3 за скоєну ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Сума збитків, у зв'язку з пошкодженням вуличного надземного газопроводу середнього тиску Ду 50 та різьбового з'єднання на газопроводі вводі Ду 25 склала 22150,27 грн.

Вартість відновлювальних робіт (збитків) розраховано відповідно до Наказу ПАТ «Запоріжгаз» від 21.04.2015 року №468-од «Про затвердження розрахунку договірний цін», згідно зі ст.190 Господарського кодексу України, ст.7 Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Таким чином, розмір збитків, які підлягають відшкодуванню, визначаються у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат.

З метою компенсації збитків у добровільному порядку 11.04.2016 року на адресу ОСОБА_3 направлена претензія щодо компенсації збитків, яка була отримано 13.04.2016 року, згідно відмітки поштового відділення на конверті особисто ним.

Уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» 1993,43 грн. в рахунок погашення витрат при пошкодженні газопроводу (втрати газу); 17998,54 грн. в рахунок погашення вартості виконаних робіт по пуску газу; 2503,43 грн. в рахунок погашення вартості виконаних ремонтно-відновлювальних робіт та стягнути судові витрати.

В уточненій позовній заяві зазначено, що за час розгляду даної справи, ОСОБА_3 13.07.2016 року сплатив розмір франшизи в сумі 510 грн., яка зарахована за відшкодування витрат при пошкодженні газопроводу, у зв'язку з чим на теперішній час становить 23018,27 грн., що і підлягає стягненню.

На підставі полісу №АЕ/3585224 від 29.04.2015 року автомобіль ВАЗ-2105 НОМЕР_3, яким користується (володіє) відповідач, забезпечений (застрахований) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну потерпілого 50000,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» суму у розмірі 1993,43 грн. в рахунок погашення витрат при пошкодження газопроводу (витрати газу).

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» суму у розмірі 17998,54 грн. в рахунок погашення вартості робіт по пуску газу.

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» суму у розмірі 1648,30 грн. в рахунок погашення вартості виконаних ремонтно-відновлювальних робіт.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в рівних частинах, на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., тобто по 689,00 грн. з кожного відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині позовних вимог ПАТ «Запоріжгаз» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» скасувати та закрити провадження у справі в цій частині. Вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України за подачу апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Встановлено, що 02.02.2016 року о 08-00 год. в м. Токмак по вул. Радянській за участі автомобіля ВАЗ 2105 д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено вуличний надземний газопровід середнього тиску Ду 50 і різьбове з'єднання на газопроводі вводі Ду25 та відбувся виток газу.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 12.02.2016р. водія ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність за участі автомобіля ВАЗ 2105 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», що підтверджується полісом №АЕ/3585224 від 27.04.2015р.

Установивши вину водія ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, а також те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ ««Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд першої інстанції дійшов висновку про покладання на страховика обов'язку відшкодування завданих ПАТ «Запоріжгаз» збитків. Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі, який виник між ПАТ «Запоріжгаз» та ПрАТ ««Українська транспортна страхова компанія» є цивільно-правовим та належить до загальної юрисдикції.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 жовтня 1978року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на вся правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-745цс15, від 24 лютого 2016 року № 6-1009 цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зважаючи на те, що спір про виплату страхового відшкодування виник між двома юридичними особами ПАТ «Запоріжгаз» і ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», він відповідно до ст.12 ГПК України має розглядатися в порядку господарського судочинства. Залучення водія ОСОБА_3 як відповідача і фізичної особи не впливає на зміну підвідомчості спору, що виник між ПАТ «Запоріжгаз» і ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Токмацький районний суд Запорізької області, який вирішив не віднесений до його юрисдикції спір між двома юридичними особами про стягнення страхового відшкодування, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин в оскаржуваній частині ухвалене у справі рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому на підставі ст.310 ЦПК України воно підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ «Запоріжгаз», що розгляд його позовних вимог до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування віднесено до юрисдикції господарських судів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, апеляційний суд стягує з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» понесені судові витрати у вигляді оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303,307,310 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року у цій справі в частині часткового задоволення позову і стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» збитків у сумі 21 640,27 грн, а також 689,00 грн. компенсації судових витрат - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Запоріжгаз» до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення збитків - закрити.

Стягнути з ПАТ «Запоріжгаз» на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: