Справа № 128/3679/16-ц Провадження № 22-ц/772/1150/2017Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 19Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів : Іващука В.А., Ковальчука О.В.,

при секретарі : Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Вінницької області в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про компенсацію збитків та фактичних витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.03.2017 року ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.03.2017 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства « Укрпошта» про компенсацію збитків та фактичних витрат було відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування,оскільки воно ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та просить ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вважає, що дана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що 05.02.2016 року із США здійснено міжнародне поштове відправлення ОСОБА_3- ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

Позивач, обгрунтовуючи позовні вимоги, вказував на те, що в даному відправленні містились два мобільних телефони марки «Apple IPhone 6 16 gb» та «Apple IPhone 6 128 gb», в підтвердження чого надав фотокартки посилки. Даному міжнародному поштовому відправленню було присвоєно трековий номер LC596351177US.

ОСОБА_2 на адресу відповідача було надіслано запит з вимогою надати інформацію про стан та місцезнаходження вказаного міжнародного поштового відправлення.

У відповіді УДППЗ «Укрпошта» йшлося, що вказане пересилання за № LC596351177US подане простим рядком. Прості поштові відправлення пересилаються за нижчим тарифом, по всьому шляху пересилання не фіксуються у системі відстеження та вручаються адресатам без розписки за одержання. Контроль пересилання простих поштових відправлень здійснюється загальним потоком, тому ідентифікація окремо взятого поштового відправлення не здійснюється. Детальна перевірка обставин пересилання можлива лише для реєстрованих поштових відправлень. В даному випадку провести перевірку щодо розшуку зазначеного простого поштового відправлення не надається можливим.

Судом вірно встановлено, що порядок надання послуг міжнародного поштового зв'язку проводиться згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Ч. 10 ст. 18 Закону України «Про поштовий зв'язок» визначено, за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України.

Ст. 21 Всесвітньої поштової конвенції від 12.08.2008 року, затвердженої Указом Президента № 5/2013 від 09.01.2013 року, призначені оператори відповідають за втрату, крадіжку чи пошкодження рекомендованих відправлень, втрату відправлень під розписку, повернення рекомендованих відправлень, про причину недоставляння яких не повідомлено.

Статтею 5 Конвеції визначено, що поштове відправлення належить відправнику доти, доки воно не видано законному адресату, якщо тільки воно не було затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та у випадку застосування статті 15.2.1.1 чи 15.3 згідно із законодавством транзитної країни.

Країни, які входять у Всесвітній поштовий союз (в тому числі, США та Україна) використовують єдину систему присвоєння міжнародним поштовим відправленням ідентифікаційного номера. Система носить назву стандарт UРU-S10. Поштовий ідентифікатор (трекінг-номер, який присвоюється поштовим відправленням) складається з: дві літери на початку зазначають тип поштового відправлення; вісім цифр є унікальним номером відправлення; дев'ята цифра представляє собою перевірочний код і розраховується за спеціальною формулою; дві літери в кінці є літерним кодом країни-відправника по стандарту ISO 3166-1 а1руа-2). Тип поштового відправлення визначається сполученням літер в діапазоні від АА до ZZ. Трекінг-номера міжнародних відправлень складаються з таких кодів: СА-СZ - зареєстрована в системі відслідковування посилка; ЕА-ЕZ - експрес відправлення; LА-LZ - експрес- листи, мілкі пакети і посилки, які не відстежуються на сайті поштових служб; RА-RZ - листи, мілкі пакети і посилки, зареєстровані в системі відслідковування (тобто реєстровані поштові відправлення).

В даному випадку поштове відправлення № LС596351177US є відправленням письмової кореспонденції 1-го класу, яким номер присвоюється тільки при прийманні, а їх пересилання, доставка та вручення адресатам здійснюється порядком, встановленим для простих міжнародних поштових відправлень і в свою чергу не передбачає можливості здійснити відстеження електронними системами контролю (відправлення не підпадають під обов'язкові протоколи слідкування), отримати повідомлення про вручення відправлення чи здійснити його розшук. Ці прості поштові відправлення на відміну від реєстрованих оплачуються за нижчим тарифом, пересилаються по всьому шляху проходження без приписування до супровідних документів та вручаються адресатам без розписки про одержання. Перевірка обставин пересилки простих поштовх відправлень в даному випадку неможлива. В свою чергу тільки міжнародні реєстровані поштові відправлення, номери яких відповідають зазначеному стандарту, відслідковуються за допомогою електронних пошукових систем відстежень.

Судом також встановлено, що Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» 31.01.2017 року зверталась до поштової служби США щодо відслідковування міжнародних відправлень , номери яких мають 13 знаків та починаються з літери «L» , від якої було отримано відповідь , що в даному випадку це є звичайним міжнародним відправленням письмової кореспонденції і не потребують протоколів сканування. А штрихкод потрібен митниці для відповідності експертним правилам.

Ст. 152.1 Регламенту письмової кореспонденції, відправлення, які підлягають митному огляду повинні мати митну декларацію СN 22 чи мати відривний ярлик цієї ж форми. Митна декларація СN 22 розміщується на адресному боці по можливості у лівому верхньому куті під прізвищем та адресою відправника.

Згідно ст.152.10 Регламенту письмової кореспонденції, вкладення, відправлення повинно бути докладно зазначено в митних деклараціях СN 22 та СN 23. Вказівки загального характеру не допускаються.

Згідно додатку до Регламенту митна декларація має включати в себе : повний опис всіх товарів, які пересилаються, фактична вартість кожного предмета вкладення, повна адреса відправника та отримувача.

В фотокопії митної декларації СК 22, зазначено тільки адреси відправника та отримувача, але не зазначено опису товарів, які пересилаються, та фактичної вартості кожного предмета вкладення, що, як вірно вказав суд , не відповідає вимогам Регламенту письмової кореспонденції.

Суд, вирішуючи спір, правильно виходив із того , що позивачем не доведено належними письмовими доказами , що міжнародне поштове відправлення за № LС596351177US перетнуло митний кордон України з іншої держави, потребувало в зв`язку з цим сплати митних платежів, містило певні вкладення, фактичну вартості кожного предмета, а тому правильно прийшов до висновку про відсутність факту порушення прав позивача з боку відповідача.

Крім того, із змісту судового рішення вбачається , що суд відмовляючи в задоволенні позову, послався на норму ст.5 Всесвітньої поштової конвенції від 12.08.2008 року, затвердженої Указом Президента № 5/2013 від 09.01.2013 року, як правову підставу для вирішення цієї справи, з чого вбачається, що суд встановив, що дане відправлення позивачу не належить, а тому відсутні правові підстави для заявлення таких вимог.

Суд першої інстанції оцінив зібрані в справі докази відповідно до положень с.212 ЦПК України та мотивував у рішенні чому прийняв до уваги одні із них і відхилив інші.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду, оскільки останні ґрунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи.

Рішення суду законне і обґрунтоване, постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 88,212-214, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: