АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3126/16-ц 22-ц/774/787/К/17
Справа № 215/3126/16-ц Головуючий в першій інстанції
Провадження № 22-ц/774/787/К/17 суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія № 53 ( ІІІ ) Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України, третя особа виконуючий обовязки директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України ОСОБА_4, про визнання незаконними наказу та скасування дисциплінарного стягнення.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України - ОСОБА_5,

позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України, третя особа виконуючий обовязки директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України ОСОБА_4, про визнання незаконними наказу та скасування дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працює заступником директора з наукової роботи ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України. Наказом №51 від 19 квітня 2016 року йому було оголошено догану за порушення вимог п.п.11 «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів», затвердженого Постановою КМ України №309 від 01.03.1999 р., і грубим недодержанням термінів затвердження теми дисертації та індивідуального плану аспіранта ОСОБА_7

Позивач вважає вказаний наказ незаконним, оскільки він не містить викладу обставин вчинення проступку, підстав прийняття рішення про притягнення до відповідальності з обґрунтуванням застосованого заходу стягнення. Відповідач не перевірив чи було насправді вчинено порушення, наклав стягнення на позивача, як на «заступника директора з наукової роботи», тоді як в обовязки вказаного заступника не входить керівництво аспірантами. Крім того, відповідач пропустив строк для застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ст.149 КЗпП України.

Позивач вважає накладення дисциплінарного стягнення наслідком неприязних відносини з виконуючим обовязки директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України, а тому просив суд скасувати наказ №51 від 19 квітня 2016 року та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 560,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 відмовився від позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України №51 від 19 квітня 2016 р. про накладення дисциплінарного стягнення оголошення догани заступнику директора з наукової роботи ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, судом не було враховано, що вченою радою КБС ухвалено рішення не атестувати ОСОБА_7 у звязку з невиконанням індивідуального плану роботи без поважних причин та наказом №47 від 11.04.2016 року його було відраховано з аспірантури. Оскільки, саме позивач був науковим керівником ОСОБА_7 та за посадовою інструкцією несе відповідальність за підбір та підготовну наукових кадрів, він має відповідати за невиконання аспірантом індивідуального плану. Також, зазначає, що ОСОБА_7 був неправомірно прийнятий до аспірантури за поданням ОСОБА_3 та, через невчасне затвердження плану наукової роботи аспіранта, останній не зміг вчасно та якісно виконати індивідуальний план та був відрахований.

Також, зазначає, що структура наказу є недосконалою через відсутність у штаті відповідача фахівців з галузі права, а сам наказ містить посилання на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання обовязків з контролю за виконанням індивідуального плану роботи аспіранта.

Також, зазначає, що судом невірно визначено питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України ОСОБА_5, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 займає посаду заступника директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України з наукової роботи та завідувача відділу фізіології рослин та біології грунтів.

Наказом директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України №60 від 11 червня 2015 року зараховано до аспірантури ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України з відривом від виробництва ОСОБА_7 та призначено його науковим керівником заступника директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України з наукової роботи, завідувача відділу фізіології рослин та біології грунтів ОСОБА_3 без оплати за наукове керівництво (а.с. 6).

Наказом в.о. директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України №51 від 19 квітня 2016 року оголошено догану заступнику директора з наукової роботи ОСОБА_3 у звязку із порушенням п.11 «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів», затвердженого Постановою КМ України №309 від 01.03.1999р., і грубим недодержанням термінів затвердження теми дисертації та індивідуального плану аспіранта ОСОБА_7 (19.02.2016 р. замість 1 декади жовтня 2015 р.), неможливістю проведення своєчасного контролю за виконанням індивідуального плану підготовки дисертаційної роботи ОСОБА_8 радою КБС. В результаті невиконання заступником директора з наукової роботи ОСОБА_3 своїх прямих обовязків, як наукового керівника аспіранта ОСОБА_7, останній своєчасно не зміг реалізувати в повному обсязі індивідуальний план за 1 рік навчання, а проведені ним дослідження були визнані відповідною комісією КБС НАН України некоректними. При цьому, зазначено, що науковий керівник має особисто відповідати перед ОСОБА_8 за якість написання аспірантом дисертації та здійснювати контроль за виконанням затвердженого індивідуального плану роботи (а.с. 5).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визнаючи незаконним та скасовуючи наказ №51 від 19 квітня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що застосування дисциплінарного стягнення відбулося з порушення вимог трудового законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана і звільнення.

Зі змісту ст. 147 КЗпП України вбачається, що єдиною підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

Відповідно до вимог трудового законодавства порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Наявність вини є обовязковою умовою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. При обранні виду стягнення власник повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ст.149 КЗпП України).

Частиною 1 ст. 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається з наказу в.о. директора ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України №51 від 19 квітня 2016 року, ОСОБА_3 оголошено догану «у звязку з порушенням п.11 «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів», затвердженого Постановою КМ України №309 від 01.03.1999р., і грубим недодержанням термінів затвердження теми дисертації та індивідуального плану аспіранта ОСОБА_7 (19.02.2016 р. замість 1 декади жовтня 2015 р.), що призвело до неможливості проведення своєчасного контролю за виконанням індивідуального плану підготовки дисертаційної роботи ОСОБА_8 радою КБС».

Відповідно до п.п.11, 40 «Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів», затвердженого Постановою КМ України №309 від 01.03.1999р., тема дисертації, індивідуальний план роботи аспіранта затверджується вченою радою наукової установи не пізніше тримісячного терміну після зарахування його до аспірантури. Науковий керівник аспіранта здійснює наукове керівництво роботою над дисертацією, контролює виконання затвердженого ним індивідуального плану, та несе особисту відповідальність за якісне написання аспірантом дисертації.

Тобто, затвердження індивідуального плану роботи аспіранта входить до компетенції ОСОБА_8 ради наукової установи та покладення на ОСОБА_3 відповідальності за несвоєчасне затвердження такого плану є незаконним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 має відповідати за невиконання аспірантом індивідуального плану, як науковий керівник, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з наказу №51 від 19 квітня 2016 року, догана оголошена ОСОБА_3 у звязку з неналежним виконанням аспірантом індивідуального плану через його невчасне затвердження, що не входить до компетенції позивача.

Посилання відповідача на те, що індивідуальний план аспіранта не було затверджено вчасно саме через бездіяльність ОСОБА_3 колегією суддів не беруться до уваги, оскільки індивідуальний план аспіранта ОСОБА_7 було затверджено 19.02.2016 р. і до квітня 2016 року жодних претензій з цього приводу ОСОБА_3 не заявлялося, а притягнення до дисциплінарної відповідальності більш ніж через місяць з дня виявлення проступку суперечить приписам ст. 148 КЗпП України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 був незаконно зарахований до аспірантури та відрахований у звязку з невиконанням індивідуального плану колегією суддів взагалі не беруться до уваги, оскільки догану позивачу було оголошено не з цих підстав, а тому ці доводи не мають правого значення для вирішення даного спору.

Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Так, відповідно до ч.1, п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі станом на 01 січня 2016 року становила 1 378,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду ОСОБА_3 (фізичною особою) у липні 2016 року, а тому за позовні вимоги про визнання наказу незаконним та його скасування (вимоги немайнового характеру) до сплати підлягав судовий збір у розмірі 551,20 грн. (1 378,00 грн. х 0,4), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Оскільки, позивач ОСОБА_3 у суді першої інстанції відмовився від позовних вимог про стягнення моральної шкоди, понесені ним витрати на сплату судового збору за ці позовні вимоги відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, зменшивши цей розмір з 1 102,40 грн. до 551,20 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України- задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року змінити в частині визначеного судом розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 ботанічного саду Національної академії наук України на користь ОСОБА_3, зменшивши цей розмір з 1 102,40 грн. до 551 (пятсот пятдесяти однієї) гривні 20 (двадцяти) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: