Справа № 159/1789/17 Провадження № 22-ц/773/1107/17 Головуючий у 1 інстанції: Василюк О.С.
Категорія: 50 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,

суддів - Здрилюк О.І., Стрільчук В.А.,

секретар судового засідання Концевич Я.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 Петровича про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі, ОСОБА_2 позивач перебувала в шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 року було розірвано. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей відповідач не надає. Діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивача. Домовленості про спосіб утримання неповнолітніх дітей між позивачем та відповідачем, ОСОБА_2 не досягнуто. Відповідач, ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, однак має доходи, які отримує здійснюючи реалізацію товарів на ринку.

Враховуючи зазначене просила стягнути з ОСОБА_2, 12.12.1978 року на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн., щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня подання до суду заяви про стягнення аліментів, до досягнення старшою дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правової допомоги.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року позов в даній справі задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень, щомісячно на кожну дитину починаючи з 16.05.2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити дане рішення в частині визначення розміру аліментів, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування цих обставин.

Заслухавши сторін, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити - з наступних підстав.

Задовольняючи частково позові вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має мінливий дохід, крім того суд першої інстанції взяв до уваги заяву відповідача про те, що він частково визнає позов та просить стягувати з нього аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі по 750 гривень на кожну дитину.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2017 року розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після розірвання шлюбу батьків, залишились проживати з матірю та перебувають фактично на її утриманні та вихованні.

Добровільно матеріально допомогу відповідач надає періодично, а саме: інколи купує дітям одяг, необхідні ліки. Між сторонами не досягнуто згоди, щодо розміру аліментів, які необхідні для утримання дітей.

Крім того встановлено, що позивач не працює, оскільки займається вихованням малолітніх дітей, відповідач працює на ринку та має нерегулярний заробіток. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів в сумі по 1000 гривень на кожну дитину, відповідач не заперечує того, що він зобовязаний виховувати та утримувати своїх дітей та просив стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей по 900 гривень на кожну дитину..

Статтею 3 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Захищаючи першочергово інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також зважаючи, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину.

Доводи відповідача про те, що він може сплачувати лише по 900 грн. щомісячно, на одну дитину, оскільки його заробітки є мінливими та нерегулярними, не заслуговують на увагу, оскільки дана обставина не звільняє його від обовязку утримувати неповнолітніх синів, батьком яких він є, на належному та достатньому рівні. Крім того, ОСОБА_2 не надав жодних допустимих та беззаперечних доказів про розмір своїх прибутків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року в даній справі змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення а такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно на кожну дитину починаючи з 16.05.2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: