РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

21 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

з участю: секретаря - Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, а 21.04.2017 року з уточненою позовною заявою, до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення ними повноліття, та про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

В обґрунтування позовної заяви вказала, що 12.07.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти поживають з нею.

Відповідач не виконує свого обов'язку щодо надання утримання своїм дітям, чим порушує вимоги, викладені ст. 180 СК України. Також відповідач не виконує обов'язку щодо утримання дружини, з якою проживає дитина.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду. (а.с. 17).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З копій свідоцтв про народження та про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2012 року, мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 5, 6, 7).

Даними довідки Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 23.01.2017 року №129 підтверджується, що ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а. с. 8).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини виходить із положень ч. 2 ст. 84 СК України, де дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від розірвання шлюбу та від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів, надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить - матері, незалежно цієї обставини.

Право на утримання дружини - матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього.

Право на аліменти у дружини - матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, та відсутності у нього статусу нужденного.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основною умовою виникнення права на утримання є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання не може виникати одночасно у обох з подружжя. Якщо кожний з подружжя потребує матеріальної допомоги, то жоден з них не має можливості надавати допомогу іншому.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною, працює та має стабільний дохід, доказів про стягнення за іншими виконавчими листами не надано, таким чином, суд визнає відповідача спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1280 грн., як за дві вимоги майнового характеру.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 222-224, 367 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 05.04.2017 року до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: