АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/686/2017 р. Головуючий в І інстанції Бойко М.Є.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року травня місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддів Ігнатенко П.Я.
Колісніченко А.Г.
за участі секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою, яку подала ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2017 рокуу справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування у порядку зворотної вимоги (регресу),

В С Т А Н О В И Л А

В липні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» далі (ПрАТ «СК «Український страховий стандарт») звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.05.2014 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_7 був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1.

12.02.2015 року в м. Київ по вул. Хрещатик сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Toyota», д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_8 та транспортного засобу «Toyota», д.н. НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_6 Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2015 року останнього визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якого застрахований автомобіль було пошкоджено.

03.03.2015 року на замовлення позивача проведено автотоварознавче дослідження та складно експертний звіт №109, за результатами якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», д.н. НОМЕР_8 становить 60 984,13 грн., з яких 56 622 грн. було перераховано страховою компанією на рахунок особи, яку вказала страхувальник ОСОБА_7

Так як цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», позивач звернувся до суду з позовом до страховика про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі встановленого ліміту за шкоду завдану майну в сумі 50 000 грн. Однак, за рішенням суду на користь позивача з ПАТ «НАСК «Оранта» було стягнуто 32 079,32 грн.

Таким чином, позивачу не відшкодовано частину шкоди в розмірі 24 542,68 грн., яку він просив стягнути з ОСОБА_6, як із заподіювача шкоди.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 08.02.2017 року стягнуто ОСОБА_6 на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 24 542,68 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 Апелянт зазначає про те, що майнову шкоду, з урахуванням якої здійснено страхове відшкодування потерпілому, визначено без додержання вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Також, на думку апелянта, судом не враховано відсутність у справі доказу на підтвердження фактичних витрат на ремонт автомобіля, а також ту обставину, що страхове відшкодування здійснено страховиком не на користь потерпілої особи.

На адресу апеляційного суду від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» надійшло клопотання, в якому представник останнього просить провести розгляд справи за його відсутності, залишити без змін оскаржуване рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2014 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_7 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0104-0460, з а яким майном, що страхується, є транспортний засіб «Toyota RAV4», державний номер НОМЕР_1 (а. с. 6-15).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року встановлено, що 12 лютого 2015 року о 17 год. по вул. Хрещатик в м. Києві, ОСОБА_6 керував автомобілем «Toyota» д.н. НОМЕР_7 та при відчиненні двері пасажиром не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н. НОМЕР_6 під керуванням водія ОСОБА_8 В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 24-25).

Згідно звіту № 109 від 03.03.2015 р. про оцінку автомобіля «Toyota RAV4», державний номер НОМЕР_1, вартість матеріального збитку, завданого його власникові в результаті пошкодження при ДТП складає 32 079 грн. 32 коп., вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 60 984,13 грн. (а.с.27-32).

Матеріалами справи також підтверджено, що цивільна відповідальність ОСОБА_6, пов'язана з експлуатацією автомобіля Тойота, р.н. НОМЕР_4, була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7797943. Ліміт відповідальності за шкоду майну визначений цим полісом у розмірі 50 000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с.26).

На підставі страхового акту № 5086 від 05.03.2015 року, складеного ПрАТ СК «Український страховий стандарт», а також на підставі заяви страхувальника ОСОБА_7, платіжними дорученнями №526 та №22 страхове відшкодування у загальному розмірі 56 622 грн. перераховано на рахунок вказаної нею особи (а.с.48-50; 116-117).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17 листопада 2015 року з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» було стягнуто 32 079,32 грн. страхового відшкодування (а.с.85-89).

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приписами ст. 12, п. 22.1. ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, зменшену на суму франшизи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Страховиком ПрАТ СК «Український страховий стандарт» було виплачено страхове відшкодування страхувальнику ОСОБА_7 в розмірі 56 622 грн., із яких 32 079,32 грн. (сума з урахуванням коефіцієнту зносу) відшкодовано позивачу страховою компанією відповідача, а отже суд першої інстанції зробив правильний висновок, що різниця між фактичним розміром шкоди відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і страховою виплатою, яка становить 24 542,68 грн. повинна бути стягнута із відповідача. Доводи апелянта в цій частині спростовуються положеннями наведеного Закону.

Колегія суддів не може також врахувати й посилання апелянта на те, що звіт про оцінку майна складено особою, яка не мала на те повноважень.

Відповідно до ст. 5, 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Оцінювачами можуть бути особи, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Таким чином, зазначеним Законом не передбачено необхідність підтвердження договірних відносин між суб'єктом оціночної діяльності та оцінювачем, при цьому матеріалами справи підтверджується, що договір на оцінку укладено страховиком з суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9, а оцінювач ОСОБА_10, який проводив оцінку, має відповідне кваліфікаційне свідоцтво (а.с.123-123).

Законом України «Про страхування» не передбачено доведення шкоди виключно рахунком-фактурою, а тому її відсутність в матеріалах справи не свідчить про недоведеність розміру шкоди.

Твердження апелянта про перерахування страховиком страхової виплати за заявою потерпілого на користь іншої особи правового значення у даній справі немає і висновок суду не спростовує.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові обставини та недосліджені судом докази. Підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий підпис О.М. Полікарпова

Судді підпис П.Я. Ігнатенко

підпис А.Г. Колісніченко

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 12 травня 2017 року

Ухвала набрала законної сили 11 травня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання Т.І. Пісоцька