н/п 2/490/2307/2017 Справа № 490/2845/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШ Е Н Н Я

Іменем України

13 квітня 2017 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Кваші С.О.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ домоволодіння в натурі,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (який є її сином) , в якому просила поділити в натурі між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1

Справа прийнята до свого провадження суддею Гуденко О.А. 13.02.2017 року .

В судове засідання позивачка та її представник надали заяву про розгляд справи у її відсутність, просили позов задовольнити, виходячи з запропонованого судово-будівельною експертизою варіанту.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмові заперечення проти задоволення позовних вимог за недоведеністю, оскільки єдиний запропонований експертом варіант порушує права одного із співвласників, якому виділяється лише одна житлова кімнатат та не визначена можливість облаштування допоміжних приміщень та комунікацій, не визначена вартість робіт з їх облаштування.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , розташованого за адресою АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на спадшщину за законом від 11.07.2007 року.

Як вбачається з технічного паспорту на вказанане домоволодіння, воно складається з житлового будинку літ.А-1 , загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 36 кв.м., який складається з наступних приміщень- три житлові кімнати, площею по 8,1 кв.м., 8,4 кв.м. та 19,5 кв.м., трьох коридорів, площею по 4,9 кв.м., 6,9 кв.м., 5,0 кв.м., санвузлу та кухні-котельної, площею 7,0 кв.м. ; житлової прибудови літ. "а1-1", 2005 року по, площею 35,2 кв.м. -збудованої самочинно, душу літ.), вбиральні літ.П, сараю літ.Р, ворота, басейн, огорожа, замощення.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майа, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства україни від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об'єкта нерухомого майна на окремі самостійні об'єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висноску щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

У п. п. 2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах - не менше 17 кв.м.

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Під терміном "поділ" слід вважати організацію ізольованих частин житловоого будинку з окремими входами , які повинні містити житло, прибудинкову територію і допоміжні будівлі або приміщення, розміри яких регламентуються ДБН та СніПами.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР).

З дослідницької частини Висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 125-083 від 02 грудня 2016 року, вбачається, що вказаний житловий будинок без врахування самочинної прибудови літ."а1-1", має загальну площу 39,4 кв.м., отже ідеально співвласникам належить по 19,7 кв.м..

Отже, зіставляючи внутрішнє планування житлового будинку та ідеальні частки співвласників , згідно вимог ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки.Основні положення" та ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання" - розділ по частині між співвласниками вказаного домоволодіння для ізольованого, окремого використання технічно не можливий.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок обладнаний газовим опаленням від газового котла , який встановлений в приміщенні кухні-котельної, водопостачанням та каналізацією від міських мереж будинок не обладнаний - на дворі домоволодіння є басейн.

Експертом зазначено, що оскільки спірний будинок побудований до 2005 року - то норми вищевказаних ДБН дпри його розподілі не застосовуються, та запропоновано один найбільш раціональний варіант поділу будинку , розроблений у максимальному приближенні до розмірів ідеальних часток співвласників .

Відповідно до запропонованого варіанту з урахуванням можливості облаштування двох окремих входів :

- у користування одного співвласника виділити приміщення житлової кімнати 1-2 , площею 19,5 кв.м. , та по 1/2 частині усіх надвірних господарських будівель, включаючи басейн.

- у користування іншого співвласника виділити приміщення житлової кімнати, площею 8,1 кв.м. та два коридори, площею 4,9 кв.м. та 6,9 кв.м., та по 1/2 частині усіх надвірних господарських будівель, включаючи басейн.

До того ж даний варіант передбачає необхідність переобладнань , а саме закладення та облаштування нових дверних отворів, в тому числі вхідних дверей в зовнішій капітальній стіні в приміщенні 1-2 з установкою дверей - яке можливе тільки після Висновку про технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку, виданого спецалізованою організацією, що має ліцензію, а також узгодження з компетентними органами у встановленому законом порядку.

У зв'язку з тим, що поділене в натурі домоволодіння має спільні внутрішні та зовнішні інженерні комунікації (електрична система, опалення, свердловина), то для їх окремого використання необхідно розробити проектно-кошторисну та дозвільну документацію, яку погодити з відповідними міськими комунальними службами.Згідно розробленої документації виконати комплекс будівельних робіт з улаштування внутрішніх та зовнішніх інженерних комунікацій на кожній з часток.

Проте, відповідного дозволу на переобладнання житлового будинку, позитивних висновків управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради сторони суду не надали, що прямо суперечить положенням ст. 152 ЖК України , адже проведення переобладнання в житлових приміщеннях можливе лише при наявності дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Крім вищенаведеного, з таким варіантом розподілу в повній мірі погодитись не можна і з наступних підстав.

Так, одному співвласнику виділяється лише одна житлова кімната, без передбаченння можливості влаштування необхідними допоміжними приміщеннями, як то: кухня, ванна кімната, туалет в самому виділеному приміщенні чи за рахунок прибудови , та систем газопостачання, електропостачання та опалення відповідного. Вартість вказаного технічного обладнання експертом не визначена, і не врахована при оцінки виділених часток.

Сторони своїм правом заявити клопотання про призначення додаткової експертизи не скористалися, таке право їм було роз'яснено судом.

За такого, взагалі сторонами не надано жодних доказів того, що існує технічна можливість для проведення робіт з улаштування окремого входу до приміщення 1-2, необхідних інженерних комунікацій у виділених сторонам приміщеннях, не встановлена навіть відносної вартості таких робіт та не визначились із питанням поділу цих витрат між сторонами.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку , що заявлені позовні вимоги про поділ житлового будинку в натурі задоволенню не підлягають - за недоведеністю.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодування сторонам не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ домоволодіння в натурі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.