19.04.2017 Справа № 363/1909/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
при секретарі - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з 16.07.2011 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, а 10.02.2012 року у них народилась донька ОСОБА_5.

У звязку із погіршенням відносин, позивачка з 20.03.2016 року разом із дитиною переїхала проживати в інше місце. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, останній добровільно взяв на себе зобовязання сплачувати кошти на утримання доньки у розмірі 8000 гривен, що підтверджується наданої ним розпискою, але своїх зобовязань не виконав. Враховуючи той факт, що відповідач завжди працював на керівних посадах у престижних підприємствах та отримував достойну заробітну плату просить стягнути з нього на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 8000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем, в подальшому до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитину відповідно віку.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Також пояснили, що з 05.08.2016 року відповідач, без згоди позивача забрав малолітню дитину, яка по теперішній час проживає з відповідачем, та у звязку із чим позивач звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання дитини. В подальшому позивач та її представник до суду не зявились, та у заяві про збільшення позовних вимог позивачка зазначила про розгляд справи без її участі. Представник позивача про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень заперечувала, вказавши, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує регулярний дохід тому підстав, щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не має, а тому просила суд визначити розмір аліментів у частці від отриманого доходу відповідача. Після збільшення позовних вимог представник відповідача надала до суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходів, але стягнути просить з 19.05.2016 року по 05.08.2016 року, у звязку із тим, що малолітня дитина з 05.08.2016 року та по теперішній час проживає із відповідачем, та перебуває на його повному утриманні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що 16.07.2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №1596, прізвище після одруження «Барсегян» (а.с.4).

Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ОК №206630, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 55( а.с.5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Під час судового засідання сторони не заперечували того факту, що на час звернення позивача до суду із позовом про стягнення аліментів, а саме 19.05.2016 року, малолітня дитина ОСОБА_5 проживала із позивачкою, в подальшому 05.08.2016 року дитина стала проживати із відповідачем, що не оспорюється сторонами, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною1 ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.198,199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. Пунктом 17 даної Постанови передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_4 - менеджера проекту філіалу ТОВ «Мегалайн» у м.Астана, з січня 2015 року по червень 2016 року отримав заробітну плату у розмірі 831 956 казахстанських теньге (а.с.23), а офіційний курс гривні щодо казахстанського теньге, станом на 18.07.2016 року становить 7,3281 (а.с.36). За місцем роботи характеризується позитивно (а.с.22).

З заяви про відправлення коштів вбачається, що за системою «Western Union» ОСОБА_4 (м.Астана) відправив 20.04.2016 року ОСОБА_3 407 доларів США (а.с.35).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Крім того, п 18 даної Постанови визначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а згідно частини другої даної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.. ст.51 Конституції України «Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобовязані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Згідно із ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.01.1991р., держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Таким чином, оскільки відповідає має стабільний дохід, з приводу чого надані відповідні документи, розмір аліментів повинен бути визначений у частці від його заробітку (доходу). При цьому аліменти повинні бути стягнути за час звернення позивача до суду із позовом, а саме з 19.05.2016 року по 05.08.2016 року, то б то до часу проживання малолітньої дитини з позивачкою, оскільки аліменти, відповідно до вимог сімейного законодавства, стягуються на користь того з батьків з ким мешкає дитина. Це не позбавляє можливості сторони вирішити питання щодо аліментів у подальшому, при вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини.

У звязку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, надавав добровільно матеріальну допомогу, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 19 травня 2016 року до 05 серпня 2016 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, ст.ст.75, 84, 180-184 СК України, ст.ст. 10,11,60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частина від усіх видів заробітку (доходу), з 19.05.2016 року по 05.08.2016 року.

Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА