Справа № 615/514/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі в гривні еквівалентній 20600,00 доларів США за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за прострочення погашення грошового зобовязання за договором позики в сумі в гривні еквівалентній 665,41 доларів США за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 5696,38 грн.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом заборонити відчуження в будь-який спосіб рухомого та нерухомого майна, яке знаходиться у власності ОСОБА_2.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення про забезпечення позову з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду

забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів представника позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява представника позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3