Справа № 489/7166/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції Миколаївської області (далі Інгульський ВДВС), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 07 квітня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалене заочне рішення про виселення її та неповнолітнього сина з належної їй квартири АДРЕСА_1, оскільки квартира була продана з прилюдних торгів.

Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження вона дізналася про те, що належна їй на праві власності квартира реалізовувалася по зведеному виконавчому провадженню № 39065469 із загальною сумою стягнення 289248,83 грн. на прилюдних торгах.

За результатами проведення торгів 21 листопада 2013 року їх переможцем була оголошена ОСОБА_5, яка запропонувала 170000 грн. Проте, учасник цих торгів і переможець - ОСОБА_5 в установлений термін не здійснила повний розрахунок за придбане майно, а тому переможцем торгів було оголошено наступного учасника, що запропонував найвищу ціну - ОСОБА_3, запропонована ціна якого складає 107200 грн. Після чого, 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Вказані торги були проведені з порушенням п.п. 4.6 та 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 68/5 (далі Тимчасове положення) та раніше ніж через місяць з часу проведення попередніх прилюдних торгів. Крім того, вказаними неправомірними діями Інгульського ВДВС (правонаступник Ленінського ВДВС ММУЮ) та ТОВ «Укрспецторг Групп» їй завдано моральної шкоди, яка полягає у значному погіршенні її психоемоційного стану, душевних хвилюваннях та зміні звичайного способу та ритму життя.

Посилаючись на вказане просила суд визнати прилюдні торги з продажу належної їй квартири недійсними, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з Інгульського ВДВС та ТОВ «Укрспецторг Групп» по 5000,00 грн. з кожного на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 2 лютого 2015 року в якості третьої особи до участі у справі було залучено власника спірної квартири ОСОБА_4

Ухвалою суду від 13 травня 2015 року ОСОБА_4 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача за позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року, даний позов задоволений частково. Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 21 листопада 2013 року ТОВ «Укрспецторг Групп» та оформлені протоколом № 15-0416/13 (Н)-1 з додатком № 1 до нього від 06.12.2013 року щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, переможцем яких визнано ОСОБА_3 В іншій частині в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року вказане рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року в частині позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2016 року позивач уточнила свої вимоги та вказувала на те, що прилюдні торги відбулися з порушенням вимог: п. 3.11 Тимчасового положення щодо неналежного повідомлення боржника про дату і місце проведення торгів та по ціні, що умисно значно занижена; ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» з приводу не отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на вчинення правочину щодо відчуження спірної квартири, де мешкала неповнолітня дитина; ціна квартира визначена відповідною оцінкою як стартова вочевидь не відповідала дійсній вартості.

У звязку із вказаним, зменшила свої позовні вимоги та просить суд визнати недійсним правочин прилюдні торги, які оформлені протоколом № 15-0416/13 (Н)-1 від 21 листопада 2013 року з додатком № 1 від 06 грудня 2013 року.

Представники позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримали.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

На виконанні в Інгульському ВДВС знаходилося зведене виконавче провадження з примусового виконання: виконавчого листа № 2-2647/10, виданого 25.05.2010 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 5251 грн. 58 коп., судового збору в розмірі 52 грн. 52 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.; судового наказу № 2-н/1416/821/2012 року, виданого 26.11.2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 2360 грн. 30 коп., індексацію боргу в розмірі 35 грн. 35 коп., три проценти річних в розмірі 7881 грн., судового збору 107 грн. 30 коп.; виконавчого листа № 2-921, виданого 07.12.2010 року Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судового збору у розмірі 170 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.; та виконавчого листа № 2-9211, виданого 07.12.2010 року Новоодеським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суми у розмірі 280111 грн. 51 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 17.07.2007 року.

Згідно із іпотечним договором, укладеним 17.07.2007 року між ТОВ ОСОБА_8 «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 в іпотеку банку було передану належну їй квартиру АДРЕСА_3.

02.06.2013 року на замовлення Інгульського ВДВС було складено звіт з незалежної оцінки майна іпотечної квартири, згідно з яким ринкова вартість квартири була визначена у розмірі 212500 грн.

09.08.2013 року між Інгульським ВДВС та ТОВ «Укрспецторг групп» було укладено договір № 15-0416/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_3.

Вчинивши дії по підготовці проведення прилюдних торгів описаного та арештованого майна, державний виконавець передав іпотечне майно з початковою ціною 212500 грн. на реалізацію з прилюдних торгів, які проводило ТОВ «Укрспецторг групп».

Проте, перші прилюдні торги, призначені на 30.08.2013 року не відбулися через відсутність зареєстрованих покупців, у звязку з чим державним виконавцем 14.09.2013 року було складено акт уцінки майна на 25%, згідно якого вартість майна після першої оцінки становить 159375 грн.

11 жовтня 2013 року проведено повторні прилюдні торги, які також не відбулися у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців.

16 жовтня 2013 року проведена друга уцінка майна на 50% вартості, а саме до 106250 грн.

21 листопада 2013 року проведені треті прилюдні торги з реалізації нерухомості, переможцем яких, згідно складеного протоколу № 15-0416/13 (Н)-1 було визнано ОСОБА_5

Як вбачається з додатку № 1 до протоколу № 15-0416/13(Н)-1 від 06.12.2013 року, проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, учасник прилюдних торгів за № 1 ОСОБА_5 в установлений термін не здійснила повний розрахунок за придбане майно, в звязку з цим переможцем прилюдних торгів, які відбулися 21.11.2013 року оголошено ОСОБА_3, який був наступним учасником, що запропонував найвищу ціну за виставлений на продаж лот 107200 грн.

11.12.2013 року складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

17 грудня 2013 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, посвідчене приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6

З 07.11.2014 року власником спірної квартири на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу є ОСОБА_4

Позивач посилалася на те, що реалізація її квартири з прилюдних торгів проводилася за заниженою ціною.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2016 року призначена в справі судова будівельно-технічна експертиза для визначення дійсної вартості станом на червень 2013 року квартири АДРЕСА_3.

Висновком експерта № 115-017 від 14 березня 2017 року визначено, що ринкова вартість вказаної квартири станом на червень 2013 року становила 209986 грн.

За такого, цей довід позову неспроможний, оскільки вартість квартири за оспорюванню оцінкою не була нижчою за ринкову вартість.

Судом встановлено, що 17.07.2007 року ОСОБА_1 уклала із ПАТ ОСОБА_8 «Фінанси та Кредит» іпотечний договір та передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру, згідно з п. 6.10 якого засвідчила факт того, що право користування житлом у квартирі малолітні діти не мають.

Безпідставними є посилання позивача про недійсність прилюдних торгів з підстав неотримання дозволу опіки та піклування на реалізацію спірної квартири, оскільки захист прав дітей на користування жилим приміщенням відбувається на стадії укладення договорів щодо розпорядження майном, яким можуть бути порушені їхні права, а звернення стягнення на майно є процедурою на забезпечення права іпотеко держателя на задоволення своїх вимог у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного кредитного зобовязання за вже укладеним договором іпотеки, який не визнано судом недійсним.

Крім того, сам по собі факт відсутності обовязкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Вказана правова позиція викладена в постанові від 20 січня 2016 року в справі № 6-2940цс15.

ОСОБА_8 «Фінанси та Кредит», у т.ч. щодо передання позивачкою квартиру в іпотеку з дозволу органу опіки та особистого її гарантування, що права дитини не порушуватиметься цим правочином, позивачкою не спростовані (т.3 а.с.174).

Згідно з п. 3.11 Тимчасового положення, спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Водночас, правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 22 лютого 2017 року в справі № 6-2677цс16 визначено наступне.

Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. ОСОБА_2 умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Доказів отримання повідомлення про проведення прилюдних торгів справа не містить, але доказів про порушення її майнового права чи інтересу і конкретного вираження такого порушення позивачкою не наведено.

Теперішнього власника квартири ОСОБА_4 позовні вимоги не стосуються, оскільки вона не є учасником правовідносин, якими вони обґрунтовані.

Враховуючи все вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачці не відшкодовується.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький