АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2285/17 Справа № 183/3816/16 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, треті особи - Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних сил України, Гвардійська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області, про визнання права, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська (далі - КЕВ м.Дніпропетровська) про визнання права, визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що вона проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1.

Вказувала, що 08 квітня 2015 року вона звернулася до КЕВ м.Дніпропетровська з заявою про передачу їй квартири у приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Зазначала, що у зв'язку з вказаним вище зверненням КЕВ м.Дніпропетровська, як органом приватизації, було винесене рішення №1805 від 29 квітня 2015 року, яким їй відмовлено в передачі в приватну власність вищезазначеної квартири в зв'язку з тим, що військове містечко смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області віднесене до числа «закритих» та не підлягає приватизації.

Посилаючись на те, що такі дії відповідача є неправомірними, такими що не відповідають діючому законодавству України, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними та скасувати рішення №1805 від 29 квітня 2015 року КЕВ м.Дніпропетровська про відмову їй в приватизації квартири АДРЕСА_1; визнати її право на приватизацію спірної квартири; зобов'язати КЕВ м.Дніпропетровська, як орган приватизації, прийняти відповідні заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року усунено описку в 43 абзаці описової та мотивувальної частини рішення.

В апеляційній скарзі КЕВ м.Дніпропетровська, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до Положення про КЕВ м.Дніпропетровська, зазначений відділ здійснює безпосередньо квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності. Квартирно-експлуатаційне забезпечення - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об'єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно п. 3.2.4 Положення, на КЕВ м.Дніпропетровська покладений обов'язок та повноваження щодо утримання житлового фонду.

У відповідності до ст.1 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої 01 липня 2016 року Будинкоуправлінням №1 Гвардійської Квартирно-експлуатаційної частини району.

Вищезазначене житлове приміщення належить до житлового фонду Міністерства оборони України, перебуває у повному оперативному управлінні КЕВ м.Дніпропетровська.

08 квітня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до КЕВ м.Дніпропетровська з заявою про передачу їй квартири у приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

КЕВ м.Дніпропетровська, як органом приватизації, було винесене рішення № 1805 від 29 квітня 2015 року, яким ОСОБА_2 відмовлено в передачі в приватну власність зазначеної квартири в зв'язку з тим, що військове містечко смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області віднесене до числа «закритих» та не підлягає приватизації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що займана позивачем ОСОБА_3 спірна квартира підлягає приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та що позивач є особою, яка має право на приватизацію зазначеної квартири.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення №1805 від 29 квітня 2015 року КЕВ м.Дніпропетровська про відмову їй в приватизації квартири АДРЕСА_1 та визнання право позивача на приватизацію спірної квартири, оскільки вони відповідають обставинам справи та зроблені без порушень нормам матеріального та процесуального права, однак не погоджується з висновками суду в частині зобов'язання відповідача, як органу приватизації, прийняти відповідні заходи щодо приватизації спірної квартири у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом МЖКГ №396 від 16 грудня 2009 року у зв'язку з наступним.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон №2482-XXII).

Відповідно до статті 1 Закону №2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Як встановлено статтею 2 Закону №2482-ХХІІ до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч.10 ст.8 Закону №2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року №1 «Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» передбачено, що обов'язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

З урахуванням зазначених вимог законодавства, право особи на передачу у приватну власність житла органами приватизації може бути обмежено тільки на підставах, встановлених законом.

Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначає правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном.

Відповідно до п.4 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1282 від 29 серпня 2002 року, передача житлового фонду, інших об'єктів соціальної та інженерної інфраструктури, що перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі майнових комплексів, проводиться за рішенням Міністерства оборони України.

Згідно з положенням, затвердженим Наказом Міністра оборони України №215 від 21 квітня 2011 року та Наказом Міністра Оборони України №448 від 03 липня 2013 року визначення «закрите військове містечко» та коло осіб, які мають право затверджувати перелік закритих військових містечок виключені.

03 вересня 2010 року Начальником Генерального штабу - Головнокомандуючим Збройних сил України Педченком Г.М. затверджений останній чинний (він базується на Наказі Міністра оборони СРСР №75 від 22 лютого 1977 року) «Перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд», селища міського типу Гвардійське та Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області не були включені до цього переліку.

На підтвердження того, що смт.Гвардійське на даний час не має статусу закритого військового містечка свідчить і Наказ Міністра оборони №569 від 15 вересня 2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» з затвердженими переліками військового майна.

Згідно Наказу Міністра оборони України №569 «Про безоплатну передачу військового майна у приватну власність до територіальних громад», безоплатно передається у комунальну власність територіальним громадам смт.Черкаське і смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначений Наказ є обов'язковим для виконання КЕВ м.Дніпропетровська та Черкаською і Гвардійською селищними радами.

Встановивши, що займана позивачкою ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_1 підлягає приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», як жиле приміщення згідно Наказу Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині визнання незаконним, скасування рішення №1805 від 29 квітня 2015 року КЕВ м.Дніпропетровська про відмову їй в приватизації квартири АДРЕСА_1 та визнання право позивача на приватизацію спірної квартири і в цих частинах рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги проте, що спірна квартира АДРЕСА_1 має статус «закритого військового містечка», з посиланням при цьому на лист заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України Ю.А.Думанського №14492/С від 19 серпня 2013 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, зміст вказаного листа протирічить чинному Наказу Міністра оборони України від 15 вересня 2011 року №569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» та Положенню про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №215 від 21 квітня 2011 року і Наказом Міністра оборони України №448 від 08 липня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 вересня 2013 року за №1590/24122, які не містять такого статусу військового містечка, як «закрите військове містечко».

Доводи апеляційної скарги про те, що вони є неналежними відповідачами по справі є безпідставними, оскільки, пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року № 1«Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України» передбачено, що обов'язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

Втім з урахуванням, того, що оскаржуваним рішенням визнано право позивачки ОСОБА_2 на приватизацію спірної квартири та вимог Закону №2482-ХХІІ, згідно якого здійснення дій щодо приватизації житла є виключною компетенцією органу приватизації, яким в межах даних правовідносин є КЕВ м. Дніпропетровська, вимоги позивачів щодо зобов'язання відповідача вжити заходи щодо приватизації квартири в межах цієї справи колегія суддів вважає передчасними.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року в частині зобов'язання КЕВ м.Дніпропетровська, як органу приватизації, прийняти відповідні заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом МЖКГ №396 від 16 грудня 2009 року скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року в частині зобов'язання Квартирно-експлуатаційного відділу місті Дніпропетровська, як органу приватизації, прийняти відповідні заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та згідно процедури, передбаченої «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом МЖКГ №396 від 16 грудня 2009 року скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.