Справа № 348/983/16-ц
Провадження № 22-ц/779/670/2017
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Мельник О.В.,

з участю апелянта ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4, представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 02 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивував тим, що 20.07.1993 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Надвірнянському районному відділі РАЦС Івано-Франківської області, актовий запис №110.

За час шлюбу у них народилися двоє дітей: дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_7, які на даний час є повнолітніми.

Після оформлення шлюбу ними було придбано:

- квартиру №52, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., яка знаходиться по вул. І. Франка, 12 в м. Надвірна;

- земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :09:001:0228;

- земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :09:001:0364;

- земельну ділянку площею 0,0778 га, кадастровий номер :09:001:0078;

- земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :03:001:0565;

- автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Просив визнати за ним право власності на автомобіль та вказані земельні ділянки, визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру.

В подальшому позовні вимоги уточнив, просив визнати за ним право власності на 50/100 частки квартири, 50/100 частки автомобіля, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0778 га, кадастровий номер :09:001:0078, земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :03:001:0565. За ОСОБА_2 просив визнати право власності на 50/100 частки квартири, 50/100 частки автомобіля, а також на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :09:001:0228, земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер :09:001:0364.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 02 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташованої за адресою: м. Надвірна, вул. І. Франка 12/52, Івано-Франківської області, загальною інвентаризаційною вартістю 1100623 грн. 00 коп.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, загальною вартістю 9513 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна по вул. Полковника Грома №9, Івано-франківської області, кадастровий номер 030010565, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною вартістю 243000 грн. 00 коп.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташованої за адресою: м. Надвірна, вул. І. Франка 12/52, Івано-Франківської області, загальною інвентаризаційною вартістю 1100623 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, загальною вартістю 9513 грн. 00 коп.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0364, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною вартістю 243000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 3846 грн. 67 коп. несплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 7980 грн. 67 коп. несплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4134 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

В решті позову відмовлено.

ОСОБА_2 на дане рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що відповідач просила відійти від засад рівності часток при поділі майна подружжя, так як з нею проживають двоє повнолітніх дітей, які навчаються та не отримують аліментів від батька. Крім того, позивач має інше житло, в якому на даний час проживає.

Також вважає заниженою ціну на спірний автомобіль.

Зазначає, що ОСОБА_4 не дбав про матеріальне забезпечення родини, умисно знищив автомобіль, а також приховав грошові кошти в сумі 70 тисяч доларів США, витративши їх для власних потреб.

Вважає недопустимими доказами висновки експертів про вартість майна, оскільки такі здобуті незаконним шляхом, а також не погоджується з покладенням на неї судових витрат за таку оцінку.

Посилаючись на вказані обставини, просить рішення суду скасувати.

В судовому засіданні апелянт та представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд її задовольнити.

Позивач та представник позивача апеляційну скаргу не визнали, просили суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 60, 70 СК України, пояснення сторін, висновків експерта про вартість квартири та земельних ділянок, представлених позивачем, поділив спірне майно між сторонами по 1/2 частки, виходячи із засад рівності їхніх часток. При цьому, суд взяв до уваги той факт, що на час винесення рішення автомобіль перебував у пошкодженому стані, позивачем визначено його вартість за середньою ціною пошкодженого автомобіля такого виду у мережі Інтернет.

Проте, повністю погодитися з висновками місцевого суду колегія суддів не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.07.1993 року до 25.08.2016 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу та копія рішення Надвірнянського районного суду (а.с. 129, 130).

Також було встановлено, що за період шлюбу сторонами набуто у власність:

- квартиру, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташованої за адресою: м. Надвірна, вул. І.Франка 12/52, Івано-Франківської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.07.2007 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.07.2007 року (а.с. 53-55).

- автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 59)

- земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна по вул. Полковника Грома №9, Івано-Франківської області, кадастровий номер 030010565, цільове призначення: для будівницта та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №800006 (а.с. 65).

- земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0364, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №777504 (а.с. 64).

- земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0078, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №803210 (а.с. 63).

- земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0228, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №908278 (а.с. 60).

Разом з тим, встановлено, що земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0078, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_2 набула у власність на підставі Договору дарування земельної ділянки від 27.12.2008 року, а земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0228, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі Договору дарування земельної ділянки від 03.08.2010 року, а тому такі не підлягають поділу.

Зазначені обставини сторонами не заперечувалися.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що квартира №52, яка знаходиться по вул. І. Франка, 12 в м. Надвірна, земельна ділянка площею 0,0600 га, що розташована в м. Надвірна, вул. Г. Мазепи, Івано-Франківської області, кадастровий номер :09:001:0364, а також земельна ділянка площею 0,0600 га, розташована в м. Надвірна по вул. Полковника Грома №9, Івано-франківської області, кадастровий номер 030010565, є обєктами права спільної сумісної власності подружжя. А тому враховуючи рівність часток подружжя обґрунтовано в цій частині задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4

Посилання апелянта на наявність у позивача грошових коштів, які він приховав з метою уникнення їх розподілу, колегія суддів не може брати до уваги, оскільки такі не підтверджені доказами.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що суд мав би відступити від рівності часток при поділі майна подружжя, оскільки з нею проживають двоє дітей, то такі обґрунтовано не взяті судом до уваги, так як встановлено, що діти сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повнолітні, навчаються та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Польща), а відповідачем не підтверджено того, що нею здійснюються витрати на їх утримання, як і не подано будь-яких інших доказів щодо наявності підстав для відступу від рівності часток.

Однак, що стосується висновку місцевого суду в частині вирішення спору про право власності на транспортний засіб, то повністю погодитися з ним колегія суддів не може, оскільки він не відповідає вимогам матеріального права та не узгоджується з матеріалами справи з огляду на таке.

В судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій встановлено, що право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, номер шасі (кузова, рами) WDB9026621R744338, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 10.07.2009 року було зареєстровано за ОСОБА_2, а також надано право керування ОСОБА_4 (а.с. 59).

При цьому, сторони не заперечили, що фактично даний автомобіль весь час перебував у користуванні позивача.

Також, як зазначив сам ОСОБА_4 в заяві про збільшення позовних вимог від 05.12.2016 року, вартість даного автомобіля складала 13000 доларів США.

З постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) вбачається, що 26.08.2016 року водій автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 не справився з керуванням і допустив зїзд автомобіля у кювет. Беручи до уваги те, що водій та пасажир отримали легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження було закрито у звязку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення (а.с. 192).

Виходячи з середньої ціни пошкодженого автомобіля такого виду у мережі Інтернет, ОСОБА_4 оцінив його вартість у 9513 грн. 00 коп. Однак, будь-яких доказів щодо пошкодження спірного автомобіля чи вартості відновлювального ремонту суду не представив.

За розясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними в п. 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно із положеннями ст. 71 СК України неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні. А тому присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

При цьому, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Враховуючи те, що спірний автомобіль перебував у постійному користуванні ОСОБА_4, а також те, що пошкодження транспортного засобу мало місце після припинення шлюбних відносин сторін, колегія суддів вважає за доцільне залишити автомобіль за ОСОБА_4 із присудженням ОСОБА_2 грошової компенсації за 1/2 частки, виходячи з ринкової вартості 13000 доларів США, зазначеної позивачем.

У звязку з наведеним, рішення Надвірнянського районного суду від 02 березня 2017 року підлягає зміні в зазначеній частині із визнанням права власності на автомобіль за ОСОБА_4, вартістю 13000 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.12.2016 року становить 336570 грн. (25,89 грн. за 1 долар США), та стягненням грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля на користь ОСОБА_2, що становить 168285 грн.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 02 березня 2017 року в частині визнання за ОСОБА_4 та за ОСОБА_2 права власності по 1/2 частки автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, загальною вартістю 9513 грн. 00 коп. змінити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, номер шасі (кузова, рами) WDB9026621R744338, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 336570 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля MERCEDES-BENZ Sprinter 211 CDI, номер шасі (кузова, рами) WDB9026621R744338, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що становить 168285 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Василишин Л.В.

ОСОБА_8