Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 2-148/11
Провадження № 4-с/374/4/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі секретаря - Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 (виконавчі провадження №46052984, №46052821), -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2017 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище скарга публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" (далі- АТ "РОДОВІД-БАНК"), у якій скаржник просив витребувати до початку розгляду справи у Кагарлицького районного ВДВС ГТУЮ у Київській області матеріали виконавчих проваджень №46052984, №46052821, визнати незаконними дії головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 по виконавчих провадженнях №46052984, №46052821, при винесені документа про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 лютого 2017 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги представник АТ "РОДОВІД-БАНК" зазначав, що 15 серпня 2012 року на підстав рішення Ржищівського міського суду Київської області від 29 грудня 2011 року скаржник отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором та виконавчий лист про стягнення судових витрат. АТ "РОДОВІД БАНК" та звернувся до Кагарлицького районного ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявами про відкриття виконавчих проваджень, за якими було відкрито: виконавче провадження №46052984 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором та виконавче провадження №46052821 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення судових витрат. 15 березня 2017 року АТ "РОДОВІД БАНК" отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24 лютого 2017 року по виконавчих провадженнях №46052984, №46052821, які винесені головним державним виконавцем Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено заходи примусового виконання рішення.

Пункти 1-22 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" містять перелік прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене вище, АТ "РОДОВІД БАНК" як стягувач вважає, що головним державним виконавцем Кагарлицького РВДВС ОСОБА_1 при винесенні вказаних постанов було порушено норми матеріального права, вимоги ст. ст. 10, 18 Закону України "Про виконавче провадження", чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме: не здійснені усі необхідні дії, які передбачені вказаним вище Законом. Державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов'язків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав АТ "РОДОВІД БАНК". Тому постанови державного виконавця мають бути скасовані.

У судове засідання представник АТ "РОДОВІД БАНК" не з'явився, надіславши клопотання про розгляд скарги без участі представника, скаргу просив задовольнити.

Головний державний виконавець Кагарлицького РВ ДВС ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, подавши письмове заперечення, у якому вказувала, що 15 січня 2015 року на підставі п.10 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" від Ржищівського міського ВДВС надійшли виконавчі листи № 2-148/11 від 15 серпня 2012 року про виконання рішення Ржищівського міського суду Київської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості 245 319 грн 90 коп. Підставою для направлення виконавчих листів вказано те, що на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району знаходиться земельна ділянка площею 0,6 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що належить боржнику.

16 січня 2015 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: виконавче провадження № 46052984 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 244 440 грн 30 коп. та виконавче провадження № 46052821 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення судових витрат у розмірі 873 грн 60 коп.

Зважаючи на те, що виконавчі документи стосовно боржника перебували на виконанні у Кагарлицькому РВ ДВС за місцем знаходження майна боржника, а саме: земельної ділянки, площею 0,6 га, а станом на 24 лютого 2017 року не допускалося відчуження земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Виконавчі дії щодо виявлення доходу боржника чи його майна, державним виконавцем не проводились, оскільки відповідно до виконавчого документу боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладені у запереченні доводи, посилаючись на ст.ст. 10, 18 ЗУ "Про виконавче провадження" ОСОБА_1 просила у задоволенні скарги АТ "РОДОВІД БАНК" відмовити. Справу розглядати без її участі.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи в силу ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.

Дослідивши докази по скарзі, судом встановлено наступне.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 29 грудня 2011 року позовні вимоги АТ "РОДОВІД БАНК" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь позивача заборгованість в сумі 244 440 грн 30 коп. та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 873 грн 60 коп. (а.с. 94-95).

15 серпня 2012 року Ржищівським міським судом Київської області були видані виконавчі листи № 2-148/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь АТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості в сумі 244 440 грн 30 коп. та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 873 грн 60 коп. (а.с. 131-134).

Постановою ВП № 46052984 від 24 лютого 2017 року та постановою ВП № 46052821 від 24 лютого 2017 року головним державним виконавцем Кагарлицького районного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 було повернуто виконавчі документи стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. (а.с.136-137, 139-140).

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у ст. 14 ЦПК України визначені ознаки обовязковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

За ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 6, 7 ст. 12 Закону боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; особи, які беруть участь у виконавчому провадженні зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 7 лютого 2014 року суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до п. а) частини 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Підпунктом б) пункту 15 Перехідних положень ЗК України передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами..

Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 № 899-IV передбачено перелік документів, що посвідчують право на земельну частку (пай).

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п'ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

З листа Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області № 01-17-401 від 23 червня 2014 року встановлено, що за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка на території Гребенівської сільської ради, серія ЯИ 658300, для ведення особистого селянського господарства, площа ділянки 0,6 га. (а.с.173).

Отже, Кагарлицьким РВДВС не доведено належними та допустимими доказами, що земельна ділянка, яка належить боржнику ОСОБА_2, за своїм цільовим призначенням підпадає під заборону відчуження згідно п. 15 Перехідних положень ЗК України. Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що державним виконавцем взагалі вживалися заходи щодо відчуження зазначеної земельної ділянки, хоча судом неодноразово витребовувались копії матеріалів виконавчих проваджень.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що права чи свободи заявника порушено, а тому відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України суд визнає оскаржувані рішення неправомірними і зобов'язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, отже фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ст. ст. 197, 208-210, 294-296, 383-387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства "РОДОВІД-БАНК" на дії головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1В, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №46052984 при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 лютого 2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №46052984 від 24 лютого 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №46052821 при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 лютого 2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №46052821 від 24 лютого 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: