Справа № 214/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить : визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер 09 липня 2016 року, у спільній сумісній власності - квартирі №73 будинку № 38 на мікрорайоні Гірницький у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є рівними та становлять ? частку для кожного; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1, загальною площею 63 кв.м., житловою площею 37.3 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 06 червня 1981 було укладено шлюб між ОСОБА_2 (далі - позивач) та ОСОБА_4 (далі - спадкодавець), та взято шлюбне призвіще ОСОБА_4.

За час шлюбу за спільні кошти було придбано нерухоме майно - квартира, житлово будівельний кооператив «Рассвет -40» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький, 38/73, шляхом виплати пайових внесків в повному обсязі.

На підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради «Про видачу свідоцтва про право власності на обєкти нерухомого майна» від 18.08.2004 №310, нерухоме майно було оформлено на імя спадкодавця.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, позивачка взяла дошлюбне призвіще ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу позивач та спадкодавець продовжували проживати разом у зазначеній квартирі однією сімєю , мали спільний бюджет.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

У силу статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Оскільки пайові внески за квартиру внесені в повному обсязі, та право власності на неї зареєстровано відповідно до встановленого порядку за час шлюбу, то така квартира може бути визнана обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові по справі №6-37цс13.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України) .

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (Ст. 63 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України).

Згідно ст. 372 ЦК, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто ОСОБА_4 належала ? частина квартири, а інша ? частина належить другому співвласникові - позивачці.

09 липня 2016 року ОСОБА_4 помер. У звязку з відкриттям спадщини, ОСОБА_6 20.11.1981р.н., яка є донькою померлого та позивачки, звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 на користь сестри ОСОБА_3.

Із заявою про прийняття спадщини після померлого в передбачений законом шестимісячний строк звернулась ОСОБА_3 (далі Відповідач), яка є донькою померлого та позивачки, але своє право на спадкування не оформила.

Приватним нотаріусом ОСОБА_7 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 24.04.2013р.

Таким чином, спадковим майном є ? частина трикімнатної квартири житлово будівельний кооператив «Рассвет -40» Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Гірницький, 38/73.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч.5 ст. 1268 ЦК України)

Спадкоємицею першої черги є відповідачка ОСОБА_3.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі, про причини неявки в судове засідання заяви не надала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копія свідоцтва про народження (а.с.5, 6), копія свідоцтва про право власності (а.с.7), копія витягу про реєстрацію права власності (а.с.8), копія довідки (а.с.9), копія зведеного акту (а.с.10), копія поверхового плану (а.с.11), копія експлікації (а.с.12), копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), копія свідоцтва про смерть (а.с.14), копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15).

Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини.

Позивачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_8 з 6 червня 1981 року по 6 лютого 2006 року.

ОСОБА_4 помер 9 липня 2016 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 18 серпня 2004 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі. Зазначена квартира перебувала на обліку житлово будівельного кооперативу «Рассвет 40».

Пай за вказану квартиру був сплачений 5 лютого 1993 року в сумі 9254 руб. 52 коп.

Вказані факти та обставини встановлені на підставі пояснень представника позивачки та письмових доказів: копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копії свідоцтва про право власності (а.с.7), копії витягу про реєстрацію права власності (а.с.8), копії довідки (а.с.9), копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13), копії свідоцтва про смерть (а.с.14).

Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами СК України, ЦК України.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ч. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст. 372 ч.2 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У судовому засіданні встановлено, що повна сплата пайового внеску за квартиру № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі була здійснена подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_2) В.Г. у 1993 році, а тому зазначена квартира є їх спільним майном та підлягає поділу у рівних частках, а саме по ? частині за кожним.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що квартира № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі до даного часу зареєстрована на праві власності лише за ОСОБА_4, а таким чином право власності на ? частину спірної квартири за позивачкою не визнано, а тому є підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину квартири № 73 будинку № 38 на м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 368, 372, 392 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який помер 09 липня 2016 року, у спільній сумісній власності - квартирі №73 будинку № 38 на мікрорайоні Гірницький у м. Кривому Розі Дніпропетровської області є рівними та становлять ? частку для кожного.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1, загальною площею 63 кв.м., житловою площею 37.3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов