Справа № 486/478/16-ц
Провадження № 2/486/16/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В., Коршак О.В., Зацепіній І.О.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги і зміни черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги і зміни черговості одержання права на спадкування.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_6, яка доводиться їй мачухою, проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з її батьком ОСОБА_7 з серпня 1993 року по 23 вересня 2011 року. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.01.2012 р. встановлено факт проживання ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з серпня 1993 року по 23 вересня 2011 року. Вона проживала в сім'ї ОСОБА_6 та її батька, ОСОБА_6 ставилася до неї як до доньки. В них була сім'я, спільний побут, спільні зобов'язання один до одного. Коли вона була дитиною, то ОСОБА_6 піклувалася про неї. називала її донькою, а вона її мамою. ОСОБА_6 відвідувала батьківські збори, її нагороджували за гарне виховання доньки. За час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 01.11.1997 р. здійснили обмін належної ОСОБА_6 однокімнатної квартири на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Доплату здійснював ОСОБА_7. Після придбання даної квартири вони за спільні кошти зробили ремонт. За таких обставин придбана за договором обміну квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Даний договір обміну був укладений лише на ім'я ОСОБА_6 і право власності за згодою останньої та ОСОБА_7 було зареєстроване також на неї. Після смерті ОСОБА_7 його частка у праві спільної сумісної власності на квартиру не виділялася. 26.12.2014 р. ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги є чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_5. Вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, оскільки хоча вона фактично і проживала разом із спадкоємцем однією сім'єю, але зареєстрована за іншою адресою. Вважає себе спадкоємцем четвертої черги, так як проживала з батьком та з ОСОБА_6 однією сім'єю з 1993 року, тобто не менше ніж за п'ять років до відкриття спадщини. ОСОБА_6 дуже важко хворіла на онкологічне захворювання, вона оплачувала її лікування, купувала ліки, підтримувала її матеріально та морально. Встановлення факту проживання її однією родиною (сім'єю) з ОСОБА_6 необхідно для прийняття спадщини. Просить суд встановити факт проживання однією родиною (сім'єю) її та ОСОБА_6 з серпня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати її спадкоємцем четвертої черги на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.; визнати за нею право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6 у першій черзі.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_4 після закінчення школи в 2000 році зникла та як потім вже з'ясувалося проживала в м. Одеса. В період з 2005 року по 2008 рік вона повернулася до м. Южноукраїнськ, але у зв'зку з її небажанням проживати разом зі своїм батьком та ОСОБА_6 їй орендували кімнату в гуртожитку, в якій вона проживала. З березня по жовтень 2008 року ОСОБА_4 працювала в банку «Аваль», але по невідомим причинам звільнилася. В 2009 році остання знову кудись поїхала, не повідомивши нікому про місце свого перебування. Потім вона зателефонувала та повідомила батьку ОСОБА_7 , що проживає в АР Крим. У вересні 2011 року ОСОБА_4 приїздила на поховання свого батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., та через декілька днів знову повернулася до АР Крим. В листопаді 2011 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_9, в АР Крим позивач має повноцінну сім'ю: чоловіка та дитину. 05 січня 2012 року ОСОБА_4 отримала у Сакському МВ ГУМВС України в АР Крим паспорт серії НОМЕР_1, що підтверджує її не проживання у вищевказаний період з ОСОБА_6 З ОСОБА_6 відповідач знайомий з 2012 року, у квартирі АДРЕСА_1 вона проживала одна. З 2013 року вони проживали разом за вказаною адресою, а вже 26.12.2014 р. уклали шлюб. За час їх знайомства та спільного проживання з ОСОБА_6 він жодного разу не бачив позивача. Витрати на повне матеріальне забезпечення та лікування ОСОБА_10 він ніс сам. В період з 21.03.2011 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 проживала зі своєю новоствореною сім'єю в АР Крим, тому не має права на спадкування після смерті ОСОБА_6. Просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши позивача, відповідача та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають на підставі наступного.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідач ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.12.2014 р. (а.с. № 14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2.

Як зазначають сторони спадкоємцем першої черги у спадкуванні за законом є чоловік померлої ОСОБА_6 - відповідач у справі ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_4 вважає себе спадкоємцем четвертої черги, так як проживала з батьком - ОСОБА_7 та з ОСОБА_6 однією сім'єю з 1993 року, тобто не менше ніж за п'ять років до відкриття спадщини. А тому, просила суд встановити факт проживання однією родиною (сім'єю) її та ОСОБА_6 з серпня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що необхідно їй для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

На підтвердження позовних вимог щодо встановлення факту її проживання однією родиною (сім'єю) з ОСОБА_6 позивач та її представники надали суду копію грамоти, виданої адміністрацією Южноукраїнської СШ № 3, листівки з привітаннями, фотокартки з зображенням позивача з ОСОБА_6, дві з яких датовані 02.06.2013 р., витяги з соціальної мережі «Однокласники», копію кредитного договору, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «ОТП Банк», який погашала ОСОБА_4, копії квитанцій.

Вказані твердження позивача спростовуються показами відповідача та показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_23,. ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19.

Так, свідок ОСОБА_11 суду показала, що ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_6 в дитинстві до закінчення школи. У 2005-2008 роках, перебуваючи в м. Южноукраїнськ, позивач з батьком та ОСОБА_6 не проживала, а мешкала у кімнаті гуртожитку. Зазначила, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були хороші стосунки, вони сприймали одна одну як мати й дочка. Коли ОСОБА_6 захворіла ОСОБА_4 не змогла приїхати до м. Южноукраїнськ, але передавала кошти та передачі, спілкувалися по скайпу.

Допитана судом свідок ОСОБА_12 підтвердила, що ОСОБА_4 проживає в АР Крим і коли ОСОБА_6 захворіла, позивач присилала їй посилки, допомагала фінансово. Родичі ОСОБА_6 їй під час її хвороби фінансово не допомагали, і лише перед смертю останньої, коли вона вже не змогла себе обходити сестри забрали її з м. Южноукраїнськ до себе в Кіровоградську область.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердила, що позивач проживала в АР Крим, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були хороші стосунки, вони одна одну підтримували. Зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 їй відомо, що позивач передавала їм з АРК передачі з продуктами та допомагала матеріально. Сестри фінансово ОСОБА_6 .їй за час її хвороби не допомагали.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили, що між позивачем та ОСОБА_6 були хороші родинні стосунки як між матір'ю та дочкою, вони постійно допомагали одна одній. ОСОБА_4 проживала в АР Крим і через анексію Крима та через наявність у неї маленьких дітей не могла приїжджати до ОСОБА_6, але вони спілкувалися по скайпу. Свідок ОСОБА_13 також показала, що ОСОБА_6 була забезпеченою, вона, навіть будучи хворою надавала бухгалтерські послуги та отримувала пенсію.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які є рідними сестрами ОСОБА_6, показали суду, що ОСОБА_4 з 2011 році вийшла заміж і постійно проживала в АР Крим. В 2013 р. ОСОБА_6 взяла в банку кредит в розмірі 20 000 гривень для ОСОБА_4 на придбання автомобіля з домовленістю, що остання буде погашати його. Однак повністю кредит ОСОБА_4 не погасила і залишок - 10 000 гривень погасив ОСОБА_5 в 2014 році. Свідок ОСОБА_20 зазначила, що ОСОБА_6 відносилася до ОСОБА_4 як до дочки свого співмешканця - ОСОБА_7, мови про усиновлення ОСОБА_4 ОСОБА_6 ніколи не йшло.

Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 також підтвердили, що ОСОБА_4 не проживала з ОСОБА_6.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_4 до Южноукраїнської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини від 01.04.2016 р. та копії довіреності від 27.04.2016 р. адреса місця проживання та реєстрації останньої вказана саме як АДРЕСА_4 (а.с. № 16, 18). До того ж відповідач ОСОБА_5 в своїх показах наголошував, що з ОСОБА_6 почав проживати з 2013 року і позивач з ними не проживала.

На думку суду, докази надані позивачем та її представниками не підтверджують факт проживання позивача однією родиною (сім'єю) з ОСОБА_6 з серпня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а лише свідчать про наявність спілкування останніх та підтримання родинних стосунків. Показання допитаних свідків також підтверджують, що між позивачем та ОСОБА_6 існували родинні стосунки, але не підтверджують їх спільного проживання протягом останніх п'яти років до смерті ОСОБА_6.

Будь-яких інших доказів, які підтверджували б проживання ОСОБА_4 однією родиною (сім'єю) з ОСОБА_6 у вказаний період позивачем та її представниками суду не надано.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 останні п'ять років до часу відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р., не проживала зі спадкодавцем однією сім'єю. А тому, за умов ст. 1264 ЦК України, на яку посилається позивач, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, вона не є спадкоємцем четвертої черги у спадкуванні спадщини після смерті ОСОБА_6. Наявність між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дружніх родинних стосунків не дає право позивачу на спадкування у четвертій черзі, така умова не передбачена ст. 1264 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Вищевказані свідки підтвердили, що ОСОБА_4, проживаючи в АР Крим, надавала матеріальну допомогу ОСОБА_6, однак та обставина, що позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, суду не доведена. До того ж свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_16 показали, що у безпорадному стані ОСОБА_6 була лише перед смертю, остання була забезпеченою людиною та не потребувала матеріальної допомоги, вона отримувала пенсію та продовжувала працювати, надаючи бухгалтерські послуги підприємцям. Також, як зазначив відповідач, ОСОБА_6 впоратися з хворобою допомагав він та її сестри.

Отже, посилання позивача та її представників на те, що вона оплачувала лікування ОСОБА_6, купувала їй ліки, підтримувала її матеріально, як на доводи того, що вона має право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, є на думку суду безпідставними.

Таким чином, підстави для задоволення позову ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 1220, 1259, 1264 ЦК України, ст. ст. 3, 10,11, 57, 60, 88, 179, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, викладених в позовній заяві ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги і зміни черговості одержання права на спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін