Провадження по справі № 2/752/1513/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

19.10.2016 року позивач ОСОБА_1звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її батько ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього від 25.09.1993 року.

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказала, що спадкоємцями вказаного спадкового майна є безпосередньо вона та її рідна сестра - ОСОБА_2.

Також зазначила, що у 2008 році відповідач, взявши наявні правовстановлюючі документи на спадкове майно, оформила належну їй 1/2 частину спадкового майна, про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М., зареєстроване в реєстрі за № 4-3183, спадкова справа № 1181, однак позивач через складні життєві обставини (скрутне матеріальне становище, догляд за двома неповнолітніми доньками-двійнятами як матері-одиначки, постійний брак часу у зв'язку з намаганням забезпечити себе та дітей, потім погіршення стану здоров'я) вчасно право на спадщину не оформила.

Звернувшись до державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвої Т.М. у 2016 році з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, позивач отримала відмову, зважаючи на відсутність у позивача після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу, зареєстрованого у відповідних органах, на спадкове майно.

З огляду на викладене, посилаючись на відсутність можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, інакше ніж шляхом звернення до суду, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначили, що захистити право позивача іншим чином, ніж шляхом звернення до суду з позовної заявою про визнання права власності в порядку спадкування, неможливо, зважаючи на те, що на лист позивача до відповідача про надання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що знаходяться у останньої, ОСОБА_2 у добровільному порядку документи на надала.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що позивачем пропущено строки прийняття спадщини, а також строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Зауважила, що з метою вступу у спадщину відповідачем було виконано всі вимоги для оформлення належних документів, в той час як позивач у вказаний період жодних дій спрямованих на оформлення документів на будинок не приймала, а навпаки чинила всілякі перешкоди відповідачу. Додатково зазначила, що відповідач не надає позивачу оригінали правовстановлюючих документів на будинок, оскільки має підстави вважати, що вказані документи можуть бути знищені чи пошкоджені позивачем.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті ЦК Української РСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 від 29.07.2016 року (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1181/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 належний спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Головою виконкому Харківської районної ради народних депутатів 25.04.1990 року, на підставі рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів № 108 від 26.02.1990 року (а.с. 60)

Також з матеріалів справи достовірно встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно матеріалів спадкової справи № 1181/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, спадщину після смерті останнього прийняли: ОСОБА_2, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_2 від 03.10.2008 року (а.с. 55), та ОСОБА_1, що підтверджується заявою останньої від 05.10.2016 року, наданої безпосередньо державному нотаріусу Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори (а.с. 72).

Також встановлено, що 09.12.2008 року державним нотаріусом Шістнадцятої державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. ОСОБА_2 як спадкоємцю 1/2 частики майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 4-3183.

З доказів долучених до заперечень проти позову, вбачається, що стороною відповідача, попри заперечення в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, визнано право власності ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1, про що свідчить зокрема звернення до неї як до відповідача з позовами про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 та про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. (а.с. 89-115)

Згідно постанови державного нотаріуса Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Дорофеєвої Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 3126/02-31 від 05.10.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька - ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що спадкоємиця не може надати правовстановлювальний документ, зареєстрований у відповідних органах на вищезазначене спадкове майно. (а.с. 75)

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 3126/02-31 від 05.10.2016 року, єдиною підставою для відмови позивачеві у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 стала відсутність у неї як у спадкоємця правовстановлювальних документів на спадкове майно.

Як не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні, оригінали правовстановлюючих документів на домоволодіння АДРЕСА_1 у тому числі документи, що були додатково отримані ОСОБА_2 для оформлення права на спадщину, знаходяться у відповідача, але не можуть бути надані позивачеві, у зв'язку з наявністю підстав вважати, що вказані документи будуть нею знищені чи пошкоджені.

Стороною позивача надано докази вжиття у заходів для отримання в позасудовому порядку правовстановлюючих документів на домоволодіння, а саме лист на ім'я відповідача ОСОБА_2 з описом вкладення та відповідним чеком від 23.12.2016 року. (а.с. 126-128)

За таких обставин, приймаючи до уваги неможливість ОСОБА_1 оформити своє право на спадщину у нотаріальній конторі з підстав відсутності у неї правовстановлюючого документа на спадкове майно після смерті спадкодавця, та оспорювання спадкоємцем, що приняв належну йому частину спадщини, права власності позивача на частину спадкового майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за позивачем право власності на гараж 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 392 ЦК України, 524, 525, 529 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) суму сплаченого судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.