Номер провадження: 22-ц/785/164/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Станкевича В.А., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 фактично понесені додаткові витрати на навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІТ ШАГ» на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6251 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме: Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 65044, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 65044, АДРЕСА_1) вже сплачені витрати на навчання у розмірі 7 500 грн., на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, також стягнути додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_4, у розмірі 13 121, 50 грн., стягувати щомісячно додаткові витрати на навчання у розмірі 8692 грн. до отримання повної середньої освіти ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам в повному обсязі, з огляду на наступне.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими та можуть бути задоволені лише в частині стягнення додаткових витрат у звязку з навчанням дитини, організованим ТОВ «ІТ ШАГ», у розмірі 6251 грн., що складає половину від понесених позивачем витрат, у задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕТ № 591492.

Після припинення сторонами проживання однією сімєю, неповнолітня Евангеліна проживає разом із матірю за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією довідки ОСББ «Середньофонтанський 19-Б» від 15.07.2015 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.10.2015 року змінено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 10000 грн. щомісячно починаючи з 25.11.2014 року і до досягнення нею повноліття.

На підтвердження своїх вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину, а саме у зв'язку з її навчанням ТОВ «ІТ ШАГ» - проект «Малая ОСОБА_5 «ШАГ», позивач надала до суду наступні документи: довідку № 20/01 від 20.02.2015 року ТОВ «ІТ ШАГ»; договір про надання послуг з навчання від 21.09.2012 року з додатком № 1; квитанції до прибуткового касового ордеру ТОВ «ІТ ШАГ».

На підтвердження необхідності здійснення додаткових витрат на лікування дитини позивач надала до суду копію рахунку на оплату № 25 від 10.06.2015 року, виданого ТОВ «Ексімер Одеса», на загальну суму 26243 грн. У судовому засіданні позивач підтвердила той факт, що витрати у зазначеній сумі нею ще не понесені та є витратами на майбутнє.

Відповідно до копії наказу директора Одеської спеціалізованої школи № 35 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови ОМР Одеської області № 9 від 10.01.2012 року, призупинено індивідуальне навчання ОСОБА_4 з метою прискореного закінчення нею 4-го та 5-го класів.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 Верховний Суд України зазначив, що «виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.»

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, суд вірно зазначив, що розмір додаткових витрат у звязку з хворобою дитини позивач повинна була обґрунтувати відповідною медичною документацією : довідкою медичного закладу, випискою із історії хвороби, висновками та рецептами лікарів, чеками, рахунками тощо, підтвердити наявність у дитини відповідного захворювання та здійснених лікарем призначень, зазначених у рахунку на оплату.

Також, необхідним є підтверджння факту надання репетиторами додаткових послуг, повязаних з індивідуальним навчанням.

За встановлених обставин справи та наведених норм права, колегія приходить до висновку, що позивач не надала ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст. 57-59 ЦПК України, в підтвердження понесених додаткових витрат на лікування та індивідуальне навчання.

Доводи апеляційної скарги в цій частині, також не були нічим підтверджені представником апелянта у суді апеляційної інстанції.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині додаткових витрат на лікування дитини та індивідуальне навчання.

Разом з тим, погодитися із висновком суду щодо розміру додаткових витрат у звязку з навчанням дитини в ТОВ «ІТ Шаг» у розмірі визначеному судом 6251 грн. неможливо, оскільки суд, не звернув уваги на те, що ОСОБА_4 з 21.09.2012 року навчається в ТОВ «ІТ Шаг» та відповідно виписки на аркуші справи №157 в 1 томі вартість навчання за 1,2 курс (2012-2013 роки) складає 4800 грн., за 3,4,5 курс (2014-2017 роки), складає 5400 грн., тому вартість за 1-3 курс 2012-2014 роки навчання складає 15000 грн. (4800+4800+5400=15000).

Колегія суддів, зважаючи на положення ст.ст. 141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей, вважає, що зазначена сума додаткових витрат на навчання в ТОВ «ІТ Шаг» повинна бути сплачена у рівних частках батьками, а тому з ОСОБА_3 необхідно стягнути 1/2 частину зазначеної суми , що становить 7500 грн.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, в звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи судове рішення, підлягає зміні в частині розміру понесених додаткових витрат на навчання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року змінити в частині розміру понесених додаткових витрат на навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 фактично понесені додаткові витрати на навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІТ ШАГ» на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7500 (сім тисяч пятсот) гривень.

В решті рішення залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: В.А. Станкевич

ОСОБА_6