Справа № 202/4915/16-ц
Провадження № 2/202/222/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління держпраці у Дніпропетровській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про розяснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року по цивільній справі № 202/4915/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління держпраці у Дніпропетровській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заяви зазначає, що вищезазначеним рішенням заявнику було відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Разом з цим, рішення по цивільній справі № 202/4915/16-ц не є для заявника цілком зрозумілим, на підставі чого він просить розяснити йому наступне: якою правовою підставою визначалася необхідність перебування ОСОБА_1 22 червня 2016 року в пришкільному таборі відпочинку з денним перебуванням «Веселе сонечко» на базі КЗО СЗШ №135 договором між двома навчальними закладами чи якимось іншим документом? Чому в рішенні суду приховано і не викладено те, що свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначила, що роботодавцем для ОСОБА_1 вона ніколи не була? На якій правовій підставі ОСОБА_1 було звільнено з роботи в КПНЗ «ДЮСШ №11» за фактом начебто його відсутності цього дня в пришкільному таборі відпочинку з денним перебуванням «Веселе сонечко» на базі КЗО СЗШ №135, який у цьому таборі є єдиним роботодавцем, що може встановлювати розпорядок дня для працюючих у ньому? При цьому, що роботодавцем для ОСОБА_1 є тільки КПНЗ «ДЮСШ №11»? На якій посаді ОСОБА_1 міг працювати 22 червня 2016 року в пришкільному таборі відпочинку з денним перебуванням «Веселе сонечко» на базі КЗО СЗШ №135 при тому, що навіть згідно незаконного наказу директора КПНЗ «ДЮСШ №11» ОСОБА_4 від 15 червня 2016 року №17 «Про індивідуальний графік роботи ОСОБА_1 на літній період 2016 року» для тренера-викладача ОСОБА_1 було встановлено індивідуальний графік на літній період з 16 червня по 31 серпня 2016 року для проведення занять з шахів в пришкільному таборі відпочинку на базі КЗО СЗШ №135. При цьому такої навчальної дисципліни як «шахи», в пришкільному таборі відпочинку з денним перебуванням «Веселе сонечко» на базі КЗО СЗШ №135 не було і бути не могло з огляду на те, що цей табір не є навчальним і ніякі заняття з жодної дисципліни у ньому не проводяться. І директор ОСОБА_3, що вона підтвердила у судовому засіданні, звернулася до директора ОСОБА_4 з клопотанням не про направлення тренера-викладача ОСОБА_1 для здійснення викладацької діяльності з дисципліни «шахи», як визначено трудовими обовязками ОСОБА_1 згідно із записом в трудовій книжці, а тільки для ведення гуртка з шахів. Але й керівником гуртка ОСОБА_1 ніхто не призначав і обовязкового,у таких випадках, інструктажу з питань охорони праці не проводив. На цьому наголосив в судовому засіданні і директор ОСОБА_4? Яким чином відповідачем не порушено, як зазначено у рішенні суду, норму матеріального права ч.1 ст.105 КЗпП України, адже згідно з нею суміщення професій (посад) працівником допускається виключно на одному й тому ж підприємстві. ОСОБА_1 ж звільнено начебто за відсутність невідомо на якій роботі в пришкільному таборі відпочинку з денним перебуванням «Веселе сонечко» на базі КЗО СЗШ №135.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про розяснення рішення підтримав та просив її задовольнити.

Представник КПНЗ «ДЮСШ №11» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Разом з цим, його неявка, у відповідності до ч.3 ст.221 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч.1,2 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Зокрема, у заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Зі змісту цих правових норм вбачається, що розясненню підлягає рішення, якщо таке є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року по цивільній справі № 202/4915/16-ц, зокрема резолютивна його частина про відмову у позові, є чіткою.

В мотивувальній частині суд навів обставини, які враховував при постановленні цього рішення. Зазначення додаткових обґрунтувань висновків суду не може проводитися шляхом розяснення рішення суду, вважатиметься внесенням змін до його змісту.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Подавши заяву про розяснення рішення, позивач фактично просить внести зміни в текст рішення, вказати в ньому нові дані та розяснити мотиви ухваленого рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви про розяснення рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального позашкільного навчального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа №11» Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору управління держпраці у Дніпропетровській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений до 17 серпня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.