АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_3, на підставі договору дарування №803 від 29 листопада 2016 року, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мельником О.І. та на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2, яке зареєстроване за ОСОБА_3, на підставі договору дарування № 796 від 29 листопада 2016 року, посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мельником О.І.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять ухвалу суду про забезпечення позову у справі змінити, забезпечити вимогу про забезпечення позову заставою та зобов'язати позивача внести заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яку внести на депозитний рахунок суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи у жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с.2-6).

ОСОБА_4 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18, 19).

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, про що суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Отже, суд під час постановлення ухвали про забезпечення позову повинен переконатись в доцільності та обґрунтованості вжиття певних заходів забезпечення позову.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 листопада 2016 року, власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_3 та підставою права власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є договори дарування від 29 листопада 2016 року за реєстровими номерами №803 і №796 відповідно (а.с.13, 14).

Отже, суд, задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову не звернув уваги на ті обставини, що власником спірного майна є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є неповнолітнім, а не сторони у даній справі.

Постановляючи вказану ухвалу, суд прийняв до уваги інтереси позивача ОСОБА_4 , залишивши поза увагою інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушеними у зв'язку із застосуванням вказаних в ухвалі заходів забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню та слід передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року про забезпечення позову - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді