У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2017 Справа №607/5494/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбича В.Л.

за участю секретаря: Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_2 за погодженням із начальником Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі території України до виконання зобовязань за судовим рішенням.

Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Тернопільському МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області знаходиться виконавчий лист №607/15082/16 від 12.05.2016 року, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь КС «ОСОБА_4 Україна» заборгованості в сумі 29189,99 грн.

Боржником в наданий державним виконавцем термін вимоги за виконавчим провадженням самостійно не виконані, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Вказані обставини дають підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області подання підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому, обмежити громадянку України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України до повного виконання нею зобов»язань за судовим рішенням.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця, встановив наступне.

На виконанні у Тернопільському МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області знаходиться виконавчий лист №607/15082/16 від 12.05.2016 року, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь КС «ОСОБА_4 Україна» заборгованості в сумі 29189,99 грн.

У відповідності до ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 23.06.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику ОСОБА_1 та надано останній строк для добровільного виконання рішення суду до 30.06.2016 року.

Постановою державного виконавця від 24.06.2016 року накладено арешт на майно боржника із забороною на його відчуження.

Згідно отриманих в ході виконання повідомлень реєструючих органів у боржника відсутнє рухоме майно та земельні ділянки, за нею не зареєстровані транспортні засоби та сільськогосподарська техніка, боржник не працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами, не одержує пенсію та не має відкритих рахунків у банківських установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна №85816938 від 25.04.2017 року за боржником зареєстровано: квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться в іпотеці.

Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою вул. Слівенська,13/65 у м. Тернополі встановлено, що двері у квартиру ніхто не відчинив, а тому перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, що підтверджується актом державного виконавця від 06.03.2017 року.

Згідно повідомлення Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області № 02-02/5627 від 27.03.2017 року ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕТ №344261, виданим 03.10.2011 року.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, ратифікованого Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року кожен є вільним залишати будь-яку країну включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в»їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громад виїзд з України, порядок розв»язання спорів у цій сфері регулює Закон України « Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 частини першої даної статті, зокрема якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання, - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

У відповідності до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» підставою, що дає державному виконавцю право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення останнього від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, тобто дії чи бездіяльність, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконання зазначених обов»язків.

Особа, що має невиконані зобов»язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

На момент звернення до суду з поданням про обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об»єктивно наявним та вбачатися із матеріалів виконавчого провадження.

Суб»єктом подання не представлено суду достатніх та належних доказів, які підтверджують той факт, що боржник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про відкриття виконавчого провадження та строки його добровільного виконання, свідомо ухиляється від виконання зобов»язань за виконавчим провадженням, оскільки в матеріалах подання відсутні будь-які докази, що підтверджують факт направлення та вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, її відмови від добровільного виконання, а також того, що остання намагається ухилитися від виконання судового рішення шляхом виїзду за межі України.

При цьому суд враховує те, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що боржник ніде не працює, не має зареєстрованого рухомого майна та коштів на банківських рахунках, а належна ОСОБА_1 квартира перебуває в іпотеці.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги недостатність проведених виконавчих дій відсутність даних про майновий та сімейний стан боржника на момент звернення до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон, відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, суд приходить до переконання, що у задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання зобов»язань за судовим рішенням слід відмовити.

Керуючись ст. 208-210, 293 ч.1 п. 24-1, 294 ч.2, 295 ч.1,4, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду громадян України від 21 січня 1994 року №3857-XII, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованим Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Сергіївни- відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_5