Справа № 265/238/17
Провадження № 2/265/522/17
У Х В А Л А

21 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, який 18.04.2017р. позивачкою було уточнено

З позовної заяви вбачається, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі починаючи з 24 квітня 1999 року та проживають спільно по теперішній час. За час спільного проживання вони придбали нерухоме та рухоме майно, зокрема, 3/25 частини комплексу нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Київська, 31, який належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу та транспортні засоби: RENAULT KANGOO, д/н АН 0842/АН та RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1, які також зареєстровані на імя відповідача.

Зі змісту позову та доданих документів випливає, що на підставі рішення Орджонікдзевського районного суду міста Маріуполя від 18 жовтня 2016 року Лівобережним ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області відкрите виконавче провадження, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3А суми боргу в розмірі 340000,0 грн. та судового збору на користь держави в сумі 3400,0 грн. В межах виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все майно відповідача та здійснюється його примусове стягнення.

В уточненій позовній заяві позивачка просить суд визнати за нею права власності на ? частку у спільному майні подружжя та звільнити майно з-під арешту.

18 квітня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 3/25 частини нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул. Київська, 31, а також автомобілі: НОМЕР_2 та RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1 та зупинення продажу майна, а саме 3/25 частини нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Київська, 31, а також автомобілів: НОМЕР_2 та RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1, оскільки воно було арештовано Лівобережним ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області за виконавчими листами № 2/265/1867/16, виданими Орджонікідзевським райсудом м.Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 340000 грн. та судового збору на користь держави в сумі 6890 грн.

Заява мотивована тим, що в звязку з наявністю виконавчого провадження, Лівобережним ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області все спільне сумісне їх з чоловіком майно арештоване та проводиться його реалізація, що у подальшому унеможливить виконання рішення суду за поданим позовом у разі його задоволення судом.

Також зазначає, що відповідач може реалізувати вказане майно, що також унеможливить виконання рішення суду, тому росить накласти на вказане майно арешт.

Суд вважає, що заява про забезпечення підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб.

У відповідності з роз'ясненнями, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства, при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В пунктах 1,2 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звернуто увагу судів на те, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч.4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Разом з тим, пункт 5 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачає зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2В про визнання за нею права власності на ? частину спільного майна подружжя, зокрема 3/25 частини нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул. Київська, 31, а також на 1/2 автомобіля: НОМЕР_2 та RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1 , також просила звільнити вказане майно з-під арешту.

З доданих до позову та заяви про забезпечення позову матеріалів випливає, що у Лівобережному ВДВС міста Маріуполя знаходиться зведене виконавче провадження на підставі виконавчого листа за № 2/265/1867/16 виданого 06.12.2016 року, про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3А суми боргу в розмірі 340 000,00 грн. та виконавчого листа за № 1/265/1204/16 від 18.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_2В на користь держави судового збору. 08.12.2016 року Постановою державного виконавця в межах вказаного виконавчого провадження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2, зокрема на 3/25 частини нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул. Київська, 31, а також автомобілі: НОМЕР_2 та RENAULT KANGOO, д/н НОМЕР_1 (а.с. 54-61). Згідно Постанови за № 5/967/17 від 24.01.2017 року вказане майно описано та арештоване.

Аналізуючи п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України, суд дійшов висновку, що зупинення продажу описаного та арештованого майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису.

З огляду на наведене, суд вважає переконливими доводи ОСОБА_1 в частині зупинення продажу арештованого майна, оскільки невжиття заходів, заявлених позивачкою, можуть порушити права останньої у подальшому, ускладнити виконання рішення суду, тому заява про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас, вимога заявниці про накладення арешту на зазначене майно не підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження унеможливлює його продаж відповідачем. Крім того, викладені в позовній заяві обставини не свідчать про намір відповідача взагалі здійснювати його продаж.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити продаж Лівобережним ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області арештованого майна:

3/25 частини комплексу нежитлових приміщень ринку «Київський», розташованого за адресою: м.Маріуполь, вул.Київська,31, який належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 19 листопада 2004 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_5 за №3836;

транспортних засобів: RENAULT KANGOO, тип кузова Фургон Малотонажний-В, № кузова VF1FC074F36951910, д/н НОМЕР_3, та RENAULT KANGOO, тип кузова Фургон Малотонажний-В, № кузова VF1FC1GAF37266049, д/н НОМЕР_1, які належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів виданих 22.07.2014 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Копію ухвали суду для виконання направити до Лівобережного ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області.

Копію ухвали суду для відома направити для відома ОСОБА_2.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дений строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя__________________ ОСОБА_6