№ 468/474/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

21.04.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади села Інгулка в особі Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа Баштанська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана позовна заява.

Із змісту позовної заяви слід, що у 1963 році мати позивача ОСОБА_2 придбала будинок, який розташований по вулиці Садова 86а в селі Інгулка Баштанського району Миколаївської області, при цьому за час життя не оформилася у правах власника на даний будинок. 26.06.1994 року ОСОБА_2 померла, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкоємцем за заповітом був син померлої (брат позивача) ОСОБА_3, який не прийняв спадщину та у 2014 році помер. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері. При звернені до нотаріуса по питанню оформлення у спадкових правах, останнім було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. За таких обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК, а саме статті 119.

- відповідно до вимог п.5 та 6 ч. 2 вказаної статті, заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем зазначається, що вищевказаний житловий будинок було придбано її матір'ю ОСОБА_2 у 1963 році, при цьому обґрунтовуючи свої вимоги позивач наголошує узагальненій судовій практиці Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», із змісту якого слідує, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР та ін.

В свою чергу позовна заява не містить викладу обставин стосовно того, коли саме було побудовано даний спірний будинок та не зазначено доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, відповідно до ст. 105 ЦК УРСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

З урахуванням вищенаведених обставин, та того, що даний будинок не проходив технічну інвентаризацію, позовна потребує додаткового викладу обставин стосовно того, що вказане нерухоме майно не є самочинним будівництвом з зазначенням відповідних доказів (дозвіл на будівництво, затверджений проект будівництва, тощо).

Так, згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19.09.75 за №9 «Про практику застосування судами України статті 105 Цивільного кодексу України» передбачено, що вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі пов'язані з купівлею-продажем, міною, даруванням, спадкуванням останніх, а також вимоги про поділ цих будівель між учасниками будівництва і визначення порядку користування приміщеннями в них, про відшкодування витрат, понесених на самовільне будівництво, суди повинні враховувати, що щодо таких жилих будинків і прибудов не виникає прав і обов'язків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди. Самовільно споруджені будинки чи прибудови не можуть бути об'єктом права приватної власності і на них не може бути звернено стягнення за виконавчими документами; вони не можуть бути продані з прилюдних торгів або передані у власність кредиторам.

Позивач зазначає, що особа на прізвище та і ім'я ОСОБА_4 не допускає її до будинку посилаючись на те, що він нібито придбав будинок у дружини покійного брата ОСОБА_3

Наведене вбачає спірні правовідносини між позивачем та вказаною особою. Проте, позивач не залучає дану особу до участі у справі, попередньо уточнивши її паспортні дані (прізвище, ім'я та по батькові) шляхом зверненя до правоохороних органів чи органів місцевого самоврядування, (враховуючи, що вимоги до позовної заяви, передбачені ст. 119 ЦПК України передбачають обовязкове зазначення ім'я (найменування) сторін та їх представників (п.2 ч.2 даної статті).

Відповідно до вимог ч.5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

До позовної заяви додано документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 640 грн.

За змістом п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява одночасно містить клопотання про розстрочення сплати судового збору до проведення інвентаризації та визначення вартості спадкового майна, посилаючись на вчинення перешкод у проведенні інвентаризації даного будинку ОСОБА_4.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Оціночна діяльність на території України здійснюється субєктами оціночної діяльності на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В свою чергу позовна заява не містить викладу обставин щодо неможливості проведення оцінки спірного майна субєктами оціночної діяльності в порядку, передбаченому даним Законом, що також свідчить про необхідність додаткового викладу обставин та недотримання позивачем вимог ч.5 статті 119 ЦПК України.

Крім того, відсутність відомостей про вартість спірного нерухомого майна свідчить про недотримання позивачем також вимог п.4 ч.2 статті 119 ЦПК України, із змісту якого слідує, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Із викладеного слід, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади села Інгулка в особі Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа Баштанська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом- залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ