АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2919/17 Головуючий 1 інстанції: Труханович В.В.
Справа № 639/5718/16-ц Доповідач: Сащенко І.С.
Категорія: захист прав споживачів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І. П., Костенко Т.М.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року по справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення донарахування, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року АК «Харківобленерго» звернулася до із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь АК «Харківобленерго» суму донарахування у розмірі 27345 грн. 36 коп.

В обґрунтування позову посилалася на те, що під час перевірки 10.02.2016 року електроустановки квартири АДРЕСА_1, власником якої є відповідач, виявлено факт монтажу відкритої електропроводки поза приладом обліку. Електрична енергія споживається, але не нараховується приладом обліку, що є порушенням п. 42, п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення». Виявлені порушення були зафіксовані в акті №206872 від 10.02.2016 року в присутності споживача, який від зауважень щодо акту та підпису в акті відмовився.

28.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АК «Харківобленерго», в обґрунтування якого посилався на те, що на підставі договору міни від 21.10.2005 року він є власником 58/200 частин житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1. Він є споживачем електроенергії відповідно до договору про користування електричною енергією від 18.07.2016 року. На підставі акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення №206872, складеному за адресою його проживання, при якому нібито був присутній споживач ОСОБА_2, його частина домоволодіння була відключена від мережі електропостачання. При складанні акту він присутнім не був, про розгляд комісією даного акту не повідомлявся, засідання комісії з розгляду зазначеного акту проводилося за його відсутності. 18.07.2016 року ОСОБА_1 було надано для підписання договір про користування електричною енергією, який заповнювався від руки в його присутності в двох екземплярах під копірку. Після його підписання, працівником АК «Харківобленерго» у п.18 договору було зроблено запис про наявність заборгованості станом на 10.02.2016 року в розмірі 27345,36 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати незаконним, недійсним та скасувати у повному обсязі рішення Холодногірської РВЕ АК «Харківобленерго» від 15.03.2016 року про визначення для споживача ОСОБА_2 не облікованої електроенергії на суму 27345,36 грн.; зобов'язати АК «Харківобленерго» скасувати акт про порушення ПКЕЕН від 10.02.2016 року та визнати недійсним п.18 договору про користування електричною енергією від 18.07.2016 року.

Взаємних вимог один до одного сторони не визнали.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 02.03.2017 року у задоволенні позову АК «Харківобленерго» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1- задоволено частково. Визнано недійсним пункт 18 Договору про користування електричною енергією, укладений 18.07.2016 року між АК «Харківобленерго» та ОСОБА_1, відносно визначення станом на 10.02.2016 року заборгованості в розмірі 27 345, 36 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі АК «Харківобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги АК «Харківобленерго» задовольнити, а у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

При цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що обов'язок звернутися до енергопостачальника для укладання договору покладено саме на ОСОБА_1 Вважає наданий суду акт належним доказом порушення ПКЕЕН, а зазначення невірного прізвища споживача в акті та протоколі засідання комісії - несуттєвим. Також вказує на те, що підписуючи договір з АК «Харківобленерго» від 18.07.2016 року, ОСОБА_1 погодився з його умовами, у тому числі і розміром заборгованості, вказаному у п.18 цього договору.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АК «Харківобленерго» та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, акт про порушення від 10.02.2016 року та протокол засідання комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕН від 15.03.2016 року складені відносно громадянина ОСОБА_2, ОСОБА_1 не несе відповідальність за нарахованим боргом. Враховуючи те, що договір з енергопостачальником останній уклав лише 18.07.2016 року, дані про заборгованість станом на 10.02.2016 року в сумі 27345,36 грн. зазначені з порушенням вимог закону, що дає підстави для визнання п.18 цього договору недійсним.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником 58/200 частин будинку і надвірних будівель АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 21.10.2005 року (а.с. 4-5).

10.02.2016 року працівниками Холодногірського РВЕ АК «Харківобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 було складено Акт про порушення №206872, в якому зазначено, що споживач ОСОБА_2 при користуванні електричною енергією порушив п.48 ПКЕЕН та умови договору. Виявлено монтаж відкритої проводки поза межами приладу обліку №332872, внаслідок чого електрична енергія споживається, але не обліковується. Акт підписано трьома представниками постачальника електричної енергії. Також зазначено, що споживач ОСОБА_2 відмовився від підпису в акті про порушення (а.с. 6-7).

За наслідками засідання комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕН, яке відбулося 15.03.2016 року за відсутності споживача послуг, було визначено обсяг не облікованої електричної енергії, що складає 22453 кВт год та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, що згідно з розрахунком складає 27345,36 грн. (а.с.9).

Згідно довідки ділянки №4 жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова №255 від 25.10.2016 року, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 Він є власником 58/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_3. За даною адресою ніхто не зареєстрований. Особистий рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_2, який не проживає і не зареєстрований більше 30 років ( а.с. 43).

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, акт від 10.02.2016 року складено відносно споживача ОСОБА_2, підписано трьома представниками енергопостачальника та зроблено відмітку про відмову споживача від підписання акту.

Відповідно до вимог п. 53 Правил 05.08.2013 року було проведено засідання комісії, на якому на підставі акту №206872 від 10.02.2016 року було визначено розмір збитків, завданих енергопостачальнику споживачем електроенергії.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на те, що акт про порушення складено відносно ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності факту порушення п.48 «Правил користування електричною енергією для населення» власником домоволодіння ОСОБА_1 та відсутності підстав для задоволення позову АК «Харківобленерго».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зазначення в акті прізвища минулого власника не є підставою для визнання акта недійсним, є безпідставним.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Згідно ч.2 ст.59 ЦК України обставини по справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст.1166 ЦК України підставою для відшкодування завданих збитків є наявність вини, яка у даному випадку може підтверджуватися актом про порушення споживачем ПКЕЕН та умов договору.

Оскільки відносно ОСОБА_1 такий акт не складався та не був предметом розгляду комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕН, вина ОСОБА_1 у порушенні п.48 ПКЕЕН та умов договору є недоведеною та не підтверджується жодним доказом.

За приписами статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Договір про користування електричною енергією з ОСОБА_1 було укладено 18.07.2016 року (а.с. 36-37).

Згідно ч.ч.1,3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою , п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність, на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

За змістом ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Зважаючи на те, що підстави для стягнення донарахувань за актом , складеним відносно третьої особи, з ОСОБА_1 відсутні, внесення відомостей у п.18 договору суперечить вимогам закону.

Посилання на те, що підписуючи договір з АК «Харківобленерго» від 18.07.2016 року, ОСОБА_1 погодився з його умовами, у тому числі і розміром заборгованості, вказаному у п.18 цього договору, судовою колегією не приймається.

У зустрічному позові, ОСОБА_1 зазначав, що внесення запису про те, що заборгованість на 10.02.2016 року становить 27 345,36 грн. відбулося після підписання договору.

Зазначені обставини були визнані і представником АК «Харківобленерго» в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин п.18 Договору про користування електричною енергією, укладений 18.07.2016 року між АК «Харківобленерго» та ОСОБА_1 відносно визначення станом на 10.02.2016 року заборгованості в розмірі 27 345,36 грн. відповідно до вимог закону має бути визнаний недійсним.

Таким чином, рішення суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

В іншій частині рішення не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго»- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді