Провадження №22-ц/784/1090/17
Номер провадження 22-ц/784/1090/17
Головуючий у І інстанції Гуденко О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів:Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Гавор В.Б.

За участю: представника заявника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Бичковського О.Г.

представника боржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2016 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Кірток Антона Анатолійовича та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

09 листопада 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва Кірток А.А. та зобов'язання вчинити певні дії, в якій просив визнати незаконною бездіяльність вказаної особи щодо не вилучення та не передачі на реалізацію до ДП «СЕТАМ» арештованих автомобілів, які належать боржнику ОСОБА_7, а саме - автомобіля марки Audi Q7 білого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки Porsche Cayenne, жовтого кольору, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Також просив зобов'язати старшого державного виконавця вилучити та передати вказані автомобілі на реалізацію до ДП «СЕТАМ , посилаючись на таке.

У Центральному відділі ДВС м. Миколаєва знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_7 боргів на користь стягувачів на загальну суму 1786552,32 грн. та 83803,77 доларів США, в тому числі виконавчий лист № 2-102/1, виданий 20.08.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0028/73/127779 від 18.08.2008 року в розмірі 1083118,37 грн., судового збору у розмірі 1820,00 грн., а також виконавчий лист № 2-6055/11, виданий тим же судом 07.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь банку заборгованості в сумі 83803,77 доларів США та судових витрат в сумі 910,00 грн.

З метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем було звернуто стягнення на автомобілі, які належать боржнику, - автомобіль марки Audi Q7 білого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки Porsche Cayenne, жовтого кольору, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Вказані автомобіля були арештовані, описані та передані на зберігання боржнику. 08.08.2016 року було проведено їх оцінку, відповідно до якої вартість автомобіля Audi Q7 складає 465200 грн., а автомобіля Porsche Cayenne - 631200 грн. Не погодившись з оцінкою, ОСОБА_7 29.08.2016 року подала заперечення на них та клопотання про проведення рецензування, яке до часу звернення до суду не проведене у зв'язку із не здійсненням авансування витрат боржником.

Посилаючись на те, що з 06.10.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження», ст. 57 якого не передбачає рецензування у разі незгоди з оцінкою, а вказує на те, що в такому разі сторони можуть оскаржити оцінку до суду, що не перешкоджає передачі майна на реалізацію, а також на те, що державний виконавець в порушення вимог закону не вилучив майно у боржника та не передав його на реалізацію, просив скаргу задовольнити (а.с. 1-4).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2016 року скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль задоволено. Визнано незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ Кірток Антона Анатолійовича щодо не вилучення та не передачі на реалізацію до ДП «СЕТАМ» арештованих автомобілів, які належать боржнику ОСОБА_7, а саме - автомобіля марки Audi Q7 білого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки Porsche Cayenne, жовтого кольору, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. Зобов'язано старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ Кірток А.А. вилучити та передати вказані автомобілі на реалізацію до ДП «СЕТАМ» (а.с. 33-34 ).

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволені скарги відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам матеріального права (а.с. 44-46 ).

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник заявника просив відмовити в задоволенні скарги.

Старший державний виконавець Кірток А.А. належно повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Встановлено, що у Центральному відділі ДВС м. Миколаєва знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_7 боргів на користь стягувачів на загальну суму 1786552,32 грн. та 83803,77 доларів США, в тому числі виконавчий лист № 2-102/1, виданий 20.08.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0028/73/127779 від 18.08.2008 року в розмірі 1083118,37 грн., судового збору у розмірі 1820,00 грн., а також виконавчий лист № 2-6055/11, виданий тим же судом 07.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь банку заборгованості в сумі 83803,77 доларів США та судових витрат в сумі 910,00 грн.

Актами опису та арешту майна від 14.02.2015 року державним виконавцем було описано і накладено арешти на автомобіль марки Audi Q7 білого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки Porsche Cayenne, жовтого кольору, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2. 08.08.2016 року було проведено їх оцінку, відповідно до якої вартість автомобіля Audi Q7 складає 465200 грн., а автомобіля Porsche Cayenne - 631200 грн. Не погодившись з оцінкою, ОСОБА_7 29.08.2016 року подала заперечення на них та клопотання про проведення рецензування. Рецензування не проведено.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з того, що відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» проведення рецензування у разі незгоди з оцінкою не передбачено - сторони можуть оскаржити оцінку до суду, що не перешкоджає передачі майна на реалізацію, яка проводиться відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України від 29.09.2016 року.

Проте, погодитись з такими висновками суду можливо частково, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз'яснено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що заявник і заінтересовані особи повинні бути повідомлені судом про час та місце розгляду спору.

Матеріали справи свідчать про те, що боржник ОСОБА_7, яка є стороною виконавчого провадження, а також старший державний виконавець Кірток А.А., не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, чим було порушено порядок, встановлений законом для його вирішення.

З наданої до апеляційної скарги копії листа старшого державного виконавця Кірток А.А. від 04.10.2016 року вбачається, що 04.10.2016 року старшим державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності щодо рецензії на звіти оцінки майна боржника, тобто на автомобілі. Цим же листом запропоновано боржнику сплатити витрати в сумі 2000,00 грн., пов'язані з вчиненням виконавчих дій, а саме: оплату послуг експерта щодо рецензії на звіти оцінки майна та надати державному виконавцю документальне підтвердження щодо оплати в 10-денний строк з дня отримання даного листа, зазначені реквізити оплати (а.с. 50).

Розглянувши справу без повідомлення сторін та без їх участі, суд не з'ясував, чи були сплачені боржником витрати на проведення рецензування оцінки вартості автомобілів, а якщо були сплачені, то коли; не отримав копію постанови про призначення експерта - суб'єкта оціночної діяльності щодо рецензії на звіти оцінки майна боржника, а також матеріали виконавчого провадження, хоча в ухвалі про прийняття справи до провадження від 10.11.2016 року суд зобов'язав відділ ДВС надати вказані матеріали (а.с. 23).

Крім того, суд першої інстанції вважав, що спірні правовідносини регулюються ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-V111, який вступив в дію з 05.10.2016 року. При цьому суд не звернув увагу на те, що відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз наведеної норми дозволяє зробити висновок про те, що виконавчі дії щодо оцінки майна - це комплекс заходів, який включає в себе дії щодо самої оцінки майна, яке полягає у складанні звіту, рецензуванні звіту в разі незгоди із результатами оцінки однієї із сторін, а також оскарження результатів рецензування.

За такого, слід було з'ясувати, чи завершились виконавчі дії, пов'язані з оцінкою майна, в порядку, передбаченому Законом «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, та коли. Від з'ясування вказаних обставин залежить вирішення питання про те, який закон слід застосувати до спірних правовідносин.

З'ясування зазначених обставин має значення і для вирішення питання про те, чи дотримані заявником строки подачі скарги до суду, передбачені ст. 385 ЦПК України, на що посилається в апеляційній скарзі апелянт.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судом не з'ясовані всі обставини справи, ухвалене рішення не можна визнати обґрунтованим.

З огляду на наведене, ухвалу суду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України слід скасувати і передати питання на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2016 року скасувати і передати питання на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді