Справа № 712/7898/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1, погоджене в.о. начальника Ужгородського РВ ДВС ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з поданням звернувся головний державний виконавець Ужгородського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог у поданні зазначено, що на виконанні в Ужгородському РВ ДВС перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 46172597 з примусового виконання виконавчого листа № 712/7898/12 від 11.02.2013 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2012 року та до досягнення дітьми повноліття.

Вказує, що державним виконавцем 22.01.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку та зобовязано його зявитись в строк до 29.01.2015 року. Боржник на зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження дату до відділу не зявився .

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, зокрема, 10.02.2015 року надіслано запити до реєструючих майно установ про зареєстроване за боржником рухоме та нерухоме майно. Згідно відповідей майно за боржником не зареєстровано, дані про отримання доходів та відкриття рахунків у банківських установах відсутні. 13.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, копії якої надіслано до відповідних установ для виконання та боржнику для відома. 29.10.2015 року державним виконавцем було надіслано на адресу боржника розрахунок заборгованості по аліментам та зобовязано його зявитись до відділу ДВС 06.11.2015 року для надання пояснення з приводу несплати аліментів. Боржник не зявився, пояснень з приводу несплати аліментів не надав. 18.11.2015 року державним виконавцем письмово було проінформовано стягувана ОСОБА_4 про її право звернутись до правоохоронних органів з заявою про притягнення боржника ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів.

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2016 року склала суму 32071,56 грн.

Зазначає, що протягом періоду з 23.04.2012 року по 06.07.2016 року рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З посиланням на викладене просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Ужгородського міськрайонного суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2012 року та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявився, так як згідно прохальної частини подання просить розглянути справу без участі державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в Ужгородському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження № 46172597 з примусового виконання виконавчого листа № 712/7898/12 від 11.02.2013 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Ростислава, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно, в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2012 року та до їх повноліття.

22.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Однак жодних доказів того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2015 року було надіслано чи вручено боржнику ОСОБА_3 суду не подано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

В матеріалах подання відсутні будь-які дані які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду, а сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань. Також, в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які свідчать про виклик боржника до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області та про отримання боржником таких викликів.

Крім цього, в поданні не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що обмеження боржника ОСОБА_3 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості, і не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухиляється від зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_7