Єдиний унікальний номер 725/1865/16-ц
Номер провадження 4-с/725/25/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: КЖРЕП №9 , Чернівецький міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про визнання дій (бездіяльності) головного державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 неправомірними, визнання постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 листопада 2015 року незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначав, що 21.09.2015 року ОСОБА_2, головним державним виконавцем Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 725/2331/15-ц від 15.09.2015 року, виданого на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.07.2015 року, щодо зобов'язання комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №9 перерахувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року з урахуванням актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року та пільг на три особи. В подальшому, постановою державного виконавця Антишиної Г.М., затвердженої ОСОБА_3, заступником начальника Першотравневого відділу державної виконавчої служби, від 23.11.2015 року, виконавче провадження в даній справі закінчено у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Разом з тим, вважає що рішення суду є невиконаним й відповідно державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду не в повному обсязі вжив заходів щодо його виконання, оскільки у матеріалах виконавчого провадження відсутні достатні документальні підтвердження про повне виконання боржником рішення суду, зокрема: у наказі №45 від 07.10.2015 року «Про проведення перерахунку по квартирній платі» не вказано, що боржник зобов'язаний провести перерахунок нарахованої ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, а у наказі № 46 від 08.10.2015 року «Про проведення перерахунків за ненадані послуги» не зобов'язано боржника здійснити перерахунок нарахованої ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року, враховуючи акти-претензії та пільги на три особи. При цьому, розрахунки (перерахунки) нарахованої заборгованості за житлово-комунальні послуги від 08.10.2015 року та 27.10.2015 року, надані боржником, не свідчать про проведення перерахунку в повному обсязі, оскільки при проведенні перерахунку не враховано акти-претензії від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року про отримання стягувачем послуг частково, зокрема із вивезення сміття та освітлення сходових клітин в під'їзді, без урахування пільг на три особи. Внаслідок безпідставного, незаконного нарахування плати за ненадані послуги боржник упродовж тривалого часу нараховував ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 01.10.2015 року становила 500,97 грн. При цьому, боржник жодних пояснень щодо підстав для нарахування вищевказаної суми заборгованості, інформації щодо періоду її утворення, обґрунтування підстав внесення її до розрахунку станом на 01.01.2015 року ОСОБА_1 не надав. Водночас проведені боржником розрахунки від 08.10.2015 року та 27.10.2015 року всупереч виконавчому документу відрізняються один від одного не тільки за формою та змістом, але і сумами нарахувань, вказаних у них, які теж не співпадають в цих розрахунках. Вважає, що такі розрахунки свідчать про те, що боржник ухиляючись від виконання судового рішення, свідомо вказуючи в офіційних документах (розрахунках) завідомо неправдиві відомості.

Посилаючись на вказане, вважає що дії головного державного виконавця Антишиної Г.М. з примусового виконання рішення суду є неправомірними та не вчинені відповідно до закону, а винесена нею постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2015 року є незаконною, а тому уточнивши вимоги скарги просив визнати дії (бездіяльність) головного державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_2, неправомірними, а постанову про закінчення виконавчого провадження від 23 листопада 2015 року незаконною та скасувати її.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні змісту скарги та просив скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною. При цьому, вказувала на те, що нею були вжиті усі визначені законом заходи щодо примусового виконання рішення суду та отримавши належні докази від боржника в частині виконання рішення суду про проведення перерахунку заявнику заборгованості за житлово-комунальні послуги, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із повним виконанням боржником рішення суду.

Представник заінтересованої особи КЖРЕП №9, ОСОБА_4, в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, вказавши на те, що ЖРЕП № 9 рішення суду виконано в повному обсязі та стягувачу проведено перерахунок нарахування плати за житлово-комунальні послуги, що підтверджено відповідним розрахунком, згідно якого нарахована ОСОБА_1 плата за отримані послуги була зменшена на 475 грн., а тому постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є законною та обґрунтованою.

Суд, заслухавши пояснення заявника, державного виконавця та представника ЖРЕП № 9, а також дослідивши письмові докази по справі та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного.

Так, ст. 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і прядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій від 15 грудня 1999 року № 74/5, Цивільно-процесуальним кодексом України.

Зокрема, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», чинною на час вчиненні відповідних виконавчих дій, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 1 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу п.1 постанови № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Також слід зазначити, що відповідно до розяснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Так, судом встановлено, що у провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до КЖРЕП № 9 про захист прав споживача.

Як убачається зі змісту рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року, предметом даного спору було визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині виконання ним своїх зобовязань за договором про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо якісного, вчасного надання житлово-комунальних послуг та визнання таким, що не відповідає закону, а також скасування нарахування ОСОБА_1 плати за відповідні послуги станом на 1 травня 2015 року на суму 664 грн. 65 коп. Також в даному позові ОСОБА_1 просив зобовязати відповідача провести перерахунок розміру оплати за надані послуги за період з 1 січня 2012 року по 1 травня 2015 року згідно Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 250).

При цьому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим, рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 1 вересня 2015 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 липня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 скасовано та постановлено нове рішення, яким зобовязано ЖРЕП № 9 перерахувати ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 1 січня 2012 року по 1 травня 2015 року з урахуванням актів-претензій від 14 вересня 2011 року, від 27 грудня 2014 року та від 2 березня 2015 року, а також з урахуванням пільг на три особи (а.с. 251-254).

Зокрема, як убачається зі змісту вказаного рішення суду, ОСОБА_1 згідно вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , а також умов договору неодноразово звертався до ЖРЕП № 9 із відповідними актами-претензіями щодо неякісного надання житлово-комунальних послуг, а саме від 14 вересня 2011 року, 27 грудня 2014 року та 2 березня 2015 року, в яких зазначав про ненадання ЖРЕП № 9 конкретних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі не прибирання прибудинкової території, які були підписані позивачем та ще двома іншими споживачами. При цьому, ЖРЕП № 9 дані акти-претензії залишалися без задоволення й відповідно не було проведення згідно вимог Закону відповідного перерахунку оплати за надані послуги відповідно до фактичного обєму надання таких послуг.

Таким чином, даним судовим рішенням встановлено, що ЖРЕП № 9 при нарахуванні ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не враховано надані ним акти-претензії щодо фактичного надання та якості відповідних послуг, а саме послуг: з прибирання прибудинкової території, обслуговування димовентиляційних каналів, виконання робіт по ремонту покрівлі, поточних ремонтних робіт будинку, дератизації та дезінфекції, й відповідно зобовязано ЖРЕП № 9 перерахувати нараховану ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням актів-претензій відповідно до Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, а також того що ОСОБА_1 при здійсненні нарахування плати за отримані послуги не враховувалося й право на отримання пільг на трьох осіб до травня 2012 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Як встановлено судом, вищевказане рішення суду набрало законної сили й відповідно на підставі заяви ОСОБА_1 судом видано виконавчий лист №725/2331/15-ц, який предявлено до примусового виконання до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, за яким постановою державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 21 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику ЖРЕП № 9 строк для добровільного виконання судового рішення.

За таких обставин, судом достовірно встановлено, а також підтверджено наявними у матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження доказами факт того, що у провадженні Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, правонаступником якого є Чернівецький міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №725/2331/15-ц, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 15.09.2015 року, про зобов'язання КЖРЕП №9 здійснити перерахунок нарахованої ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року з урахуванням актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року та з урахуванням пільг на три особи (а.с. 3-5).

При цьому, як убачається з матеріалів виконавчого провадження, з метою виконання рішення суду, начальником КЖРЕП №9 прийнято наказ № 45 від 07.10.2015 року «Про проведення перерахунку по квартирній платі», згідно якого на виконання рішення суду зобовязано бухгалтерію ЖРЕП № 9 провести перерахунок по статті « Експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території», квартира АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року з урахуванням актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року та з урахуванням пільг на три особи, а наказом № 46 від 08.10.2015 року «Про проведення перерахунків за ненадані послуги» зобовязано бухгалтерію проводити перерахунок по квартирній платі за ненадані послуги з прибирання прибудинкової території мешканцям будинку № 10 по вул. Г. Артемовського щоквартально (а.с. 6-9).

Крім того, як встановлено судом та убачається з матеріалів виконавчого провадження, зокрема з розрахунку проведеного ЖРЕП № 9 станом на 8 жовтня 2015 року, на виконання вищевказаних наказів, боржником проведено перерахунок за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року наданих послуг на суму 606 грн. 32 коп., з якого убачається що станом на жовтень 2015 року за ОСОБА_1 рахувався борг за отримані послуги на суму 803 грн. 65 коп. та за насідками перерахунку сума боргу була зменшена до 257 грн. 58 коп. Однак з даного перерахунку не убачається даних щодо того, за які саме послуги було проведено відповідний перерахунок.

Також у матеріалах виконавчого провадження наявний інший розрахунок, проведений боржником станом на 27 жовтня 2015 року, зі змісту якого убачається, що ЖРЕП № 9 проведено перерахунок за надані ОСОБА_1 послуги за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року на суму 475 грн. 14 коп. й відповідно заборгованість за надані послуги з 803 грн. 65 коп. була зменшена до 355 грн. 22 коп. В даному розрахунку також вказані дані про те, що ОСОБА_1 проведено перерахунок суми заборгованості, у тому числі за послуги з прибирання території на суму 71 грн. 31 коп., обслуговування димовентиляційних каналів на суму 42 грн. 79 коп., поточний ремонт на суму 225 грн. 18 коп., а також за послуги з поточного ремонту на суму 96 грн. 83 коп. та обслуговування внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення на суму 39 грн. 03 коп.

При цьому, зі змісту даного розрахунку не убачаються дані щодо проведення помісячного перерахунку попередньої нарахованої плати за відповідні послуги та відсутні дані щодо здійснення періоду перерахування як вказано у рішенні суду з урахуванням даних про обсяги фактично наданих послуг та оспорених ОСОБА_1 згідно актів-претензій, а саме за період з 1 січня 2012 року по 1 травня 2015 року.

Разом з тим, як встановлено судом, державний виконавець Антишина Г.М. при проведенні перевірки виконання рішення суду ЖРЕП № 9 та отримавши відповідні розрахунки проведеного перерахування плати за комунальні послуги, склала відповідний акт від 27 жовтня 2015 року про повне виконання ЖРЕП № 9 рішення суду враховуючи отриманий розрахунок від 27 жовтня 2015 року й відповідно дійшовши висновку про виконання рішення суду в повному обсязі 23.11.2015 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 5).

Зокрема, ОСОБА_1 не погоджуючись із фактом виконання ЖРЕП № 9 рішення суду та проведенням відповідного перерахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року з урахуванням актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року та з урахуванням пільг на три особи, а також відсутністю належних доказів на підтвердження проведення такого перерахунку згідно відповідного Порядку проведення перерахунку, звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця та просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із відсутністю доказів дійсного виконання рішення суду.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом з тим, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, а також наявні у матеріалах виконавчого провадження розрахунки здійснення ЖРЕП № 9 перерахунку ОСОБА_1 заборгованості за надані та не отримані ним житлово-комунальні послуги на суму 475 грн., суд приходить до висновку, що з даного перерахунку не убачається факту здійснення перерахунку суми заборгованості саме за не надані ОСОБА_1 послуги відповідно до рішення суду за період з 1 січня 2012 року по 1 травня 2015 року, а також відсутні дані щодо детального відображення здійснення такого перерахунку саме за певні послуги, не вказано фактичних обсягів їх надання, тарифів та періодів тощо, що свідчить про те, що державний виконавець передчасно дійшов висновку про повне виконання рішення суду.

Таким чином, аналізуючи наявні у матеріалах виконавчого провадження розрахунки, на підставі яких виконавцем прийнято рішення про повне виконання рішення суду, убачається що перерахунок нарахованої заборгованості здійснено тільки за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року без урахування актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року, й відповідно без зазначення тарифів та фактичних обсягів їх надання, а також відповідних періодів.

За таких обставин, суд враховуючи те, що рішенням суду зобовязано КЖРЕП №9 перерахувати нараховану заборгованість заявнику за період саме з 01.01.2012 року по 01.05.2015 року з урахуванням актів-претензій від 14.09.2011 року, 27.12.2014 року, 02.03.2015 року, вважає, що державний виконавець прийшов до передчасного висновку відносно закінчення виконавчого провадження, а тому його дії слід визнати неправомірними, а постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасувати.

Також слід зазначити, що порядок, який визначає механізм проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, визначений Порядком

проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 р. № 970.

Зокрема, відповідно до п. 2 Порядку перерахунок - це операція, повязана із зміною розміру нарахованої плати за послуги у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі та/або без урахування встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, у разі надання послуг без дотримання вимог щодо їх якості шляхом зменшення розміру такої плати виходячи з фактично наданих у період перерахунку послуг; період нарахування - період, за який виконавець нараховує споживачам плату за послуги; період перерахунку - період, за який виконавець проводить перерахунок; сума перерахунку - кошти, що в результаті проведеного перерахунку підлягають поверненню споживачеві.

Крім того, згідно п. 5 Порядку перерахунок проводиться не рідше одного разу на рік протягом кварталу, наступного за періодом перерахунку, з урахуванням результатів перерахунків, проведених з початку звітного року, виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуг щодо кожного будинку окремо з урахуванням обсягу наданих послуг в межах тарифу, періодичності та строків надання послуг, установлених рішенням органу місцевого самоврядування, з урахуванням складених виконавцем планів та графіків виконання робіт, повязаних з наданням послуг. Перерахунок відображається у наступному за періодом перерахунку періоді нарахування.

При цьому, згідно п. 6 Порядку обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо.

Крім того, згідно п. 11 Порядку у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії.

Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги.

Інформація про проведення перерахунку наводиться виконавцем у платіжному документі та/або розміщується на власному веб-сайті із зазначенням при цьому даних про перерви в наданні послуг, ненадані або надані не в повному обсязі послуги, суму та період перерахунку (п. 12 Порядку).

Таким чином, державним виконавцем в розумінні положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням отримання відповідних доказів від ЖРЕП № 9 щодо факту належного здійснення перерахунку наданих ОСОБА_1 послуг відповідно до Порядку, який передбачає прядок здійснення такого перерахунку.

Зокрема, державним виконавцем не отримано при здійсненні перевірки повноти виконання рішення суду ЖРЕП № 9 даних щодо результатів проведеного перерахунку, виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуг щодо заявника з урахуванням обсягу наданих послуг в межах тарифу, періодичності та строків надання послуг, установлених рішенням органу місцевого самоврядування, а також з урахуванням складених виконавцем планів та графіків виконання робіт, повязаних з наданням послу, а також не перевірено відповідної первинної документації щодо обсягів фактично наданих ОСОБА_1 послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням тощо й відповідно такі дані в матеріалах виконавчого провадження також відсутні, що свідчить про відсутність належних доказів щодо належного виконання рішення суду.

При цьому, наданий в ході судового розгляду справи представником ЖРЕП № 9 більш детальний розрахунок проведеного перерахунку заборгованості за період з січня 2012 року по грудень 2015 року, зі змісту якого убачається, що основна сума нарахованої ОСОБА_1 заборгованості була зменшена на суму 450 грн. з урахуванням пільг була проведена у червні 2012 року, а також наявні дані про зменшення суми боргу в жовтні 2015 року ще на суму 475 грн. та наведено дані про загальні суми проведеного перерахунку за певні послуги (а.с. 258), судом до уваги не приймається, оскільки такий розрахунок на момент винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем від ЖРЕП № 9 не було отримано, що свідчить про неотримання належних доказів на підтвердження здійсненого перерахунку суми боргу та не перевірено його правильність з урахуванням існуючих актів-претензій щодо якості наданих послуг.

Крім того, даний розрахунок також не містить даних щодо результатів проведеного перерахунку, виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуг щодо заявника з урахуванням обсягу наданих послуг в межах тарифу, періодичності та строків надання послуг, установлених рішенням органу місцевого самоврядування, а також з урахуванням складених виконавцем планів та графіків виконання робіт, повязаних з наданням послуг.

Разом з тим, суд вважає твердження заявника ОСОБА_1 безпідставним відносно того, що постанова про закінчення виконавчого провадження є нелегітимною, так як затверджена заступником начальника Першотравневого ВДВС ОСОБА_3, який не наділений цим правом.

Так, як ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Відповідно до абзацу ґ. п.п. 1.5.1 п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою.

Разом з тим, із постанови про закінчення виконавчого провадження убачається, що вона затверджена заступником начальника відділу Першотравневого відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець Антишина Г.М.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження, затвердженої заступником начальника Першотравневого ВДВС, ОСОБА_3, є безпідставними, так як вказана посадова особа наділена цим правом.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність визнання неправомірними дії державного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 12, 49 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 11, 60, 208-210, 212, 293, 383, 385-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії (бездіяльність) головного державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 неправомірними.

Визнати постанову головного державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 23 листопада 2015 року незаконною та скасувати її.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало