справа №619/1575/17
провадження №2/619/1001/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого - судді Жорняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Коротченко А.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 22.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21.12.2007 в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №3413. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання сина ОСОБА_4 не надає, що і змусило її звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечував, посилаючись на те, що відповідач надає кошти на утримання неповнолітнього сина, тому позовні вимоги є не обґрунтованими, а тому просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 21.12.2007 в відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №3413 (свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ №083039, видане 21.12.2007).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21.10.2015 шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 розірвано.

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1(свідоцтво про народження серія 1-ЕД №228673, видане 01.12.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, за актовим записом №170).

На даний час син проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, згідно довідки Сватівської міської ради Луганської області від 09.08.2017 за №1176/7.

Посилання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2,що відповідач ОСОБА_4 надає кошти на утримання сина є безпідставними

, оскільки жодних належних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При таких обставинах, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Розмір аліментів визначається у відповідності до ст. 183 СК України судом в залежності від матеріального становища дитини, її стану здоровя, та матеріального становища платника аліментів.

З положень ч.5 ст.183 СК України випливає, що розмірі аліментів на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів.

На підставі зазначеного, суд доходить до висновку, що достатнім розміром аліментів є 1/4 частина з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10,11, 57, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення проводити, починаючи з 22.05.2017 і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок в дохід держави.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Жорняк