Єдиний унікальний номер 226/364/17 Номер провадження 22-ц/775/710/2017
Головуючий у 1 інстанції: Коваленко Т.О. Єдиний унікальний номер 226/364/17
Доповідач: Новікова Г.В. Номер провадження 22-ц/775/710/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Соломахи Л.І.,

при секретарі: Молдованові Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації на ухвалу Димитровського міського суду від 14 березня 2017 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченої щомісячної допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

22 липня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Машівської РДА на підставі цієї заяви та відповідно до Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року №505, прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, а саме ОСОБА_1 з 21.07.2015 року по 20.01.2016 року.

25 січня 2016 року гр.ОСОБА_1 звернулась з заявою про призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк. Проте спеціалістом управління соціального захисту Машівської РДА відмовлено, так як 26.01.2016 року управління отримало інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідної до якої у гр. ОСОБА_1 у приватній спільній частковій власності є 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою : Полтавська обл., смт. Машівка, вул. Ломоносова, буд.12.

У своїх заявах від 21.07.2015 року та 25.01.2016 року гр. ОСОБА_1 зазначила недостовірну інформацію, а саме вказала на відсутність такого житла. Тому їй була неправомірно отримана допомога за період з 21.07.2015 року по 31.12.2015 рік на загальну суму 10802,85грн., яка має бути повернута на користь держави. Оскільки гр. ОСОБА_1 відмовилась повертати кошти в добровільному порядку, управління соціального захисту населення Машівської РДА просило суд стягнути вказану суму на користь держави з гр. ОСОБА_1

Ухвалою судді Димитровського міського суду від 14 березня 2017 року позовну заяву Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченої щомісячної допомоги повернуто позивачеві для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. Зазначив, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, а саме те, що в заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 21.07.2015 року гр.. ОСОБА_1 власноруч зазначила, що її зареєстроване місце проживання (перебування) - Донецька обл., м. Димитров, вул. Леніна, буд.84; а місце проживання (перебування) за адресою : 39400, с. Селещина Машівського району, Полтавська обл., вул. Фрунзе, буд.7.

Також доказом того, що гр.. ОСОБА_1 проживає за адресою м. Мирноград (Димитров), Донецька обл., вул. Леніна, буд.84 є те, що 19.07.2016 року №08/2978 Управління соціального захисту населення Машівської РДА направили запит особової справи отримувача, де зазначено, що запит зроблено в звязку зі зміною місця проживання гр.ОСОБА_1

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою. Від представника Управління соціального захисту населення Машівської РДА надійшло клопотання розглянути справу у його відсутність. С.(а.с.27).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не зявилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи позовну заяву Управління соціального захисту населення Машівської РДА суд виходив з того, що справа не підсудна Димитровському міському суду, оскільки місцем проживання (перебування) гр. ОСОБА_1 є село Селещина Машівського району Полставської області, вулиця Фрунзе, будинок 7.

Разом з тим такий висновок зроблений передчасно, в порушення норм процесуального права.

За загальний правилом, встановленим ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Пунктом 34 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями правовий акт № 435-IV від 16.01.2003" статті 93 ЦК.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки від 20.07.2015 року № про взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 постійно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та перемістилась в с.Селещина, вул. Фрунзе, буд.7, Полтавської область, 39430. Датою закінчення дії довідки 20.01.2016 року.

У бланках заяв для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, поданої ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення 21.07.2015 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 м. Димитров Донецької області, вул. Леніна,84. Фактичне місце проживання (перебування) с.Селищина,вул. Фрунзе,7 Полтавської області.

Рішенням Машівського УСЗН Полтавської ОДА від 22.07.2015 р. ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу як переміщеній особі на проживання.

При поверненні позовної заяви у звязку з непідсудністю,суд першої інстанції не переконався де фактично перебуває ОСОБА_1. Між тим, із запиту Управління соціального захисту населення Мирноградської (Димитрівської) міської ради від 19.07.2016 року вбачається, що УСЗН просить надіслати особову справу отримувача допомоги ОСОБА_1,оскільки виплата допомоги їй буде здійснюватися в м.Мирноград,м-н «Молодіжний»,59 (а.с.12).

Згідно роз'яснень п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності, з»ясувати, чи не виконує Управління соціального захисту населення в даному випадку управлінських функцій.

З урахуванням вищенаведеного, ухвала судді місцевого суду підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви поверненню до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 312,315 ЦПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Ухвалу Димитровського міського суду від 14 березня 2017 року скасувати, справу повернути до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному

порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Судді: