Справа № 639/8971/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 р. Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі : головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа-Марков ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 12.09.2014 р. до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» ( далі ПАТ «Марфін Банк»), 3 особа-Марков Р.Р.

№ 00194-СКН, укладеного 05.08.2008 р., припиненим.В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.08.2008 р. між ПАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 00025/FKH, відповідно до умов якого останньому було надано кредитні кошти у сумі 248 384,19 доларів США зі сплатою 12,9 відсотків річних , з терміном погашення до 04.08.2028 р. включно.

Також 05.08.2008 р., з метою виконання умов кредитного договору, між ПАТ «Морський транспортний Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 00194-СКН. В подальшому, 28.05.2009 р.між Банком та ОСОБА_3, зі згоди дружини ОСОБА_1, укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якого поетапно змінена процентна відсоткова ставка. Аналогічна додаткова угода № 2 до кредитного договору укладена 16.11.2009 р. Позивач стверджує, що цими додатковими угодами обсяг відповідальності поручителя за договором поруки збільшився нібито на 95 409,59 доларів США, проте вона такої згоди не надавала, тому просить визнати договір поруки припиненим.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1-ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а при дослідженні додаткових угод до договору поруки, які надані відповідачем , заявили, що підпис від імені ОСОБА_1 виконаний не позивачем, а іншою особою.

Представник відповідача позов не визнав, надавши свої письмові заперечення, в яких стверджує, що боржник ОСОБА_3 по тілу кредиту погасив лише 3, 06 долари США, проте неодноразово, як сам боржник, так і його дружина ОСОБА_1, звертались до суду з різними позовами з метою затягти повернення кредиту. Крім того, в іншому суді знаходиться на розгляді тривалий час , з 30.03.2011 р., справа про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка зупинена через предявленням ОСОБА_1 надуманих позовів до суду, у тому числі про визнання недійсними договору поруки, розірвання договору поруки, визнання недійсною додаткової угоди № 2 до кредитного договору, про визнання кредитних договорів недійсними.Навмисно, як зазначає відповідач, представником ОСОБА_1 затягується розгляд справ через подання клопотань щодо переносу судових засідань, штучно вигадані підстави для подачі позову, що порушує законні інтереси Банку. Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача пояснив, що додаткові угоди безпосередньо були підписані ОСОБА_3 і ОСОБА_1, одже зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно вимог закону і у встановлений строк ( а.с. 35-40 76-78).

Представник 3 особи ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістил, заперечень проти позову або згоду на участь у справі не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази приходить до наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не заперечується сторонами, що 05.08.2008 р. між ПАТ «Морський транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 00025/FKH, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надано кредитні кошти у сумі 248 384,19 доларів США, з них 202 880 доларів США на споживчі потреби, а 45 504,19 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою 12,9 відсотків річних , з терміном погашення до 04.08.2028 р. включно та передачі в іпотеку нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-2-8 в житловому будинку літ. «А-6» загальною пл. 85,1 кв.м. по вул.Фрунзе, 11 в м.Харкові.

Того ж дня 05.08.2008 р., з метою виконання умов кредитного договору, між ПАТ «Морський транспортний Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 00194-СКН, яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктами 1.3, 1.4 договору поруки поручитель ОСОБА_1 визнала, що з умовами кредитного договору ознайомлена і вони їй зрозумілі, у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з умовами, викладеними у п.п. 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору, з якими ознайомлена та погодилася ОСОБА_1, як поручитель, Банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користуванням кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні.При цьому , Банк направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки. За згодою Банка і позичальника, або у інших випадках, передбачених діючим законодавством розмір процентної ставки може бути зменшений до рівня, встановленого законодавством. Банк надсилає позичальнику письмове повідомлення з наведеним зменшенням розміру процентної ставки й дати, з якої вона встановлюється, що є зміною умов цього договору, або укладається додаткова угода.

28.05.2009 р. між Банком та ОСОБА_3, зі згоди дружини ОСОБА_1, укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору, відповідно до якої повернення кредиту повинно здійснюватись боржником з 01.05.2009 р. по 31.10.2009 р. у розмірі 10% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, тобто зі зменшенням процентів за користування, ніж передбачено кредитним договором, з 01.11.2009 р. по 31.10.2010 р.-у розмірі 14,35%, а з 01.11.2010 р. по 04.08.2028 р.-12,9% річних, як встановлено кредитним договором.

16.11.2009 р. між сторонами укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору, за умовами якої ОСОБА_3 повинен здійснювати повернення кредиту з 05.08.2008 р. по 30.04.2009 р. у тому ж розмірі, як і встановлено кредитним договором-12,9%, з 01.05.2009 р. по 24.10.2009 р. зі зниженим до 10% річних, з 25.10.2009 р. по 19.04.2010 р., тобто на 6 місяців -15,8% річних, а потім з 20.04.2010 р. до закінчення строку дії кредитного договору-12,9% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості.

Заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №00025/FKH від 05.08.2008 р. станом на 08.09.2014 р. становила за курсом НБУ-12 млн. 822 тис. 100 грн.

Оригінали додаткових угод підписані Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, яка надала свою згоду на укладання додаткових угод чоловіком ОСОБА_3 на зазначених у цих угодах умовах. ОСОБА_3 отримав особисто екземпляр додаткових угод разом з графіком погашення кредиту та розрахунком сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та інших фінансових зобовязань позичальника.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.01.2014 р. за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Марфін Банк», 3 особа-Маркова Н.М. про визнання недійсною додаткової угоди № 2 до кредитного договору, яке набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.05.2014 р. встановлено, що кредитний договір, як і додаткові угоди до нього №№ 1 і 2 підписані сторонами, містять детальний опис предмету.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру відсотків, встановлення нових умов щодо порядку зміни відсоткової ставки в бік збільшення тощо. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання.

Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визнають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлена шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки, не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить частині першій статті 559 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-152цс13, яка відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 360-7 має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При підвищенні протягом року з 01.11.2009 р. по 31.10.2010 р., як і зменшенні з 01.05.2009 р. по 24.10.2009 р. відсоткової ставки за кредитним договором Банк отримав письмову згоду поручителя на таке підвищення.

Відповідачем представлені в судове засідання також додаткові угоди № 1 від 28.05.2009 р. та № 2 від 16.11.2009 р. до договору поруки № 00194-СКН від 05.08.2008 р., укладених між Банком і ОСОБА_1, які повністю відповідають додатковим угодам, укладеним Банком і ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_3 особисто отримала один екземпляр цих угод, надала згоду, як поручитель, на зміну відсотків за користування кредитними коштами і періоду сплати.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 11374/11516 від 30.11.2016 р. підписи від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді № 1 від 28.05.2009 р. та у додатковій угоді № 2 від 16.11.2009 р. до договору поруки № 00194-СКН від 05.08.2008 р., укладених ВАТ «Морський транспортний Банк» і ОСОБА_1, розташовані в рядку «поручитель» кожної з трьох сторін та в графі «поручитель» та рядку «підпис» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_1. Рукописний запис «ОСОБА_1М.» в п. 8 «реквізити і підписи сторін» рядку «П.І.Б.» додаткової угоди № 2 від 16.11.2009 р. до договору поруки виконаний також ОСОБА_1

З огляду на викладені обставини правові підстави для припинення договору поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.15, 553, 554 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовіОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа-Марков ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ