Справа № 404/1659/17
Номер провадження 2-з/404/52/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд із позовом, яким просить встановити факт придбання обєкту нерухомості- житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волгоградська, 97 внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету під час спільного проживання, без реєстрації шлюбу у період з серпня 1994 року по 19 червня 1997 року; визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волгоградська, 97, загальною площею 73,1 кв.м.; в порядку поділу майна, визнати право особистої приватної власності за нею ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волгоградська, 97, загальною площею 73,1 кв.м.; в порядку поділу майна, визнати право особистої приватної власності за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру №22, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 25, загальною площею 29,38 кв.м.; визнати за нею ОСОБА_1 право власності на рухоме майно: автомобіль марки RENAULT, модель SCENIC, номер шасі (кузова, рами) VF1JZT8, реєстраційний номер НОМЕР_1 та Причіп MOSLEIN, моделі SMR-3, 2006 р.в.; визнати за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно, а саме: мотоцикл SUZUKI, моделі GSX1100F, 1990 р.в.; легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1994 р.в.; вантажний автомобіль MAN моделі 24.362 UNL/LL, 1993 р.в.; автомобіль РАФ, моделі 2203, 1987 р.в.; мотоцикл SUZUKI, моделі GSX1100F, 1993 р.в.; вантажний автомобіль MAN, моделі TGA 18.440 2006 р.в.;вирішити питання щодо розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача половину понесених судових витрат.

10 травня 2017 року, через канцелярію суду, позивачка подала заяву, якою просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волгоградська, 97, загальною площею 73,1 кв.м.; накласти арешт на причіп марки MOSLEIN, моделі SMR-3, 2006 р.в. Посилається на те, що сторони у справі вже тривалий час спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Як вбачається із дій відповідача, він не налаштований у добровільному порядку розподілити майно. Крім того, відповідач сам заявив, що переважна більшість рухомого майна передана ним чи то в користування чи то розпорядження третім особам, що в свою чергу свідчить про намагання уникнути справедливого поділу майна, набутого за час шлюбу. Будинок, в якому вона проживає із дітьми, хоч і набутий внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету без реєстрації шлюбу із відповідачем, однак, не віднесено до спільної сумісної власності подружжя. Необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на причіп марки MOSLEIN, моделі SMR-3, 2006 р.в. обумовлено тим, що саме у відповідача знаходяться реєстраційні документи на цей обєкт, тому з метою уникнення розподілу може розпорядитися на власний розсуд, без врахування прав та її інтересів. Вважає, що забезпечення позову має на меті виключити утруднення чи неможливість виконання судового рішення у майбутньому. Забезпечення позову відповідає змісту та не виходить за межі позовних вимог.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення сторін, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Ухвалою cудді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 27.04.2017 року провадження у вищевказаній справі відкрито.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно існує майновий спір, який має вирішуватись в судовому порядку.

Так, власником будинку 97 по вул. Волгоградській в м. Кропивницький є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 120, 14.01.1997, Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Крім того, за ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) зареєстровано 22.11.2016 року причіп марки MOSLEIN, моделі SMR-3, 2006 р.в.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 20 своєї постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно, суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми процесуального права, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим вирішення даного спору та в подальшому виконання можливого рішення суду, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 є власником зазначеного житлового будинку, причіпу та має можливість безперешкодно відчужувати їх до вирішення спору судом, що призведе до порушення прав та законних інтересів позивача.

Тому, керуючись ст. ст.151-153, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №404/1659/17 ( номер провадження 2/404/1773/17 ) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, поділ майна подружжя задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про встановлення факту, поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на:

житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Волгоградська, 97 та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 );

причіп марки MOSLEIN, моделі SMR-3, 2006 р.в. та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Копію ухвали направити позивачу, для предявлення її на виконання.

Ухвала підлягає виконанню негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання - 3 роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська