Провадження № 6/263/91/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

при секретарі Коростовцевій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за поданням Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до суду з поданням щодо обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 263/11457/14-ц виданого 16 грудня 2014 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 12 000 гривень на місяць. Посилався не те, що на теперішній час боржником рішення суду виконується не в повному обсязі, боржник на особистому прийомі пояснив, що аліменти сплачує в меншому розмірі по 3000 гривень на місяць, у звязку із відсутністю на даний час постійного місця роботи. Крім цього, державний виконавець зазначає, що майна, що належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення не виявлено, та станом на 31.03.2017 року мається заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 92 000 гривень. Просив заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявилася, в заявленому поданні просила розглядати справу за її відсутності.

Судом установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 12 000 гривень на місяць, починаючи з 31.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 24 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 263/11457/14-ц.

Станом на 31.03.2017 року мається заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 92 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з пп. 19 п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що таке обмеження може бути застосоване, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З наведених норм вбачається, що підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон є вчинення ним дій, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду. З обєктивної сторони «ухилення від виконання зобовязань» це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

При розгляді подання державного виконавця судом було встановлено, що боржник ухиляється від виконання ним своїх зобовязань, оскільки сплачує аліменти у меншому, від встановленому рішенням суду розмірі, та наявності заборгованості у розмірі 92 000 гривень станом на 31.03.2017 року.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З урахуванням установлених судом обставин справи, суд вважає доцільним встановити боржникові обмеження щодо права виїзду за межі України до моменту виконання обовязків, покладених рішенням суду, тобто до погашення заборгованості у повному обсязі.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВВ № 200296, виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 03 лютого 1998 року, у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2014 року у справі № 263/11457/14-ц, а саме до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Д.В. Киян