РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал, Одеської міської ради, ОСОБА_3 комітету Одеської міської ради, третя особа Комунальне підприємство „Міські дороги про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить стягнути з них в солідарному порядку на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3872 гривень, відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000 гривень, а всього 5872 гривень, а також судовий збір в розмірі 234,60 гривень.

При цьому посилається на те, що в період часу з 15.00 до 19.00 години 24.05.2012 р. внаслідок тривалих опадів у вигляді сильної зливи, був підтоплений легковий автомобіль TОYОТА Scion ХА, д.н, ВН 1037 ВХ, що належить їй на праві приватної власності, внаслідок чого, в салон транспортного засобу потрапила значна кількість води, що привело до поломки деяких автомобільних приладів та агрегатів.

Підтоплення її транспортного засобу трапилося, коли автомобіль НОМЕР_1 знаходився вздовж дороги біля приміщення Приморського районного суду м. Одеси.

Приблизно о 09 годині 25.05.2012 р. після того, як спала вода, вона дісталася до свого автомобіля, але у звязку з тим, що був пошкоджений акумулятор у салоні була вода і машину було неможливо відкрити, вона викликала автомобіль-евакуатор і доставила автомобіль у спеціалізоване СТО „Автодвор, що розташований по вул. Краснова, 2В в м. Одесі. Після вивантаження автомобіля на СТО, він в той же день був попередньо оглянутий директором СТО „Автодвор зі складанням Акту огляду транспортного засобу.

Оскільки її автомобіль зазнав пошкоджень внаслідок підтоплення, вона була змушена вжити самостійних заходів щодо відновлення технічного стану автомобіля, а саме провела відновлювальний ремонт авто за власний рахунок на спеціалізованому СТО, що розташоване по вул. Краснова, 2В в м. Одесі.

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу, акту виконаних робіт та чеків на придбання матеріалів для ремонту загальна сума витрачених коштів складає 3872 гривень.

Внаслідок підтоплення її автомобіля у звязку неналежним технічним станом дощової каналізації (ливневих стоків) та колекторів, вона зазнала моральної шкоди, яку оцінює у 2000 гривень.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Інфокс, Одеської міської ради в судовому засіданні позов не визнали, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_3 комітету Одеської міської ради та представник третьої особи Комунального підприємства „Міські дороги в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представників відповідачів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Інфокс, Одеської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобілю TОYОТА Scion ХА, д.н, ВН 1037 ВХ.

(а.с. 14)

Як слідує з пояснень представника позивача, наданих ним відео матеріалів у сукупному аналізі з іншими зібраними по справі доказами, суд вважає встановленим, що належний позивачці автомобіль 24 травня 2012 року розташовувався вздовж дороги біля приміщення Приморського районного суду м. Одеси по вул. Балківській.

В період часу приблизно з 15.00 до 19.00 години 24.05.2012 року під час тривалих опадів у вигляді сильної зливи стався вилив каналізаційних та стічних вод з системи водовідведення; цей вилив стався через каналізаційні люки на вулиці Балківський. Як наслідок виливу каналізаційних та стічних вод з системи водовідведення був підтоплений легковий автомобіль TОYОТА Scion ХА, д.н, ВН 1037 ВХ, що належить позивачці на праві приватної власності, в результаті цього в салон транспортного засобу потрапила значна кількість води, що призвело до поломки деяких автомобільних приладів та агрегатів.

Підтоплення транспортного засобу сталося саме в той час, коли автомобіль позивачки знаходився припаркованим вздовж дороги біля приміщення Приморського районного суду м. Одеси.

Приблизно о 09 годині 25.05.2012 р. після того, спала вода, позивачка дісталася до свого автомобіля, але у звязку з тим, що був пошкоджений акумулятор у салоні була вода і машину було неможливо відкрити, вона викликала автомобіль-евакуатор і доставила автомобіль у спеціалізоване СТО „Автодвор, що розташований по вул. Краснова, 2В в м. Одесі.

Зазначені події, повязані з виливом каналізаційних вод, є загальновідомими, неодноразово висвітлювалися в ЗМІ, зокрема в мережі Інтернет. Так, на Інтернет сайті „Думская.net за адресою http://dumskaya.net/news/mchs-v-odesse-glubina-vodyanogo-zatora-na-balkov-019521/ 24 травня 2012 року об 11.24 годині розміщено статтю під назвою (російською мовою) «МЧС в Одессе: глубина «водяного затора» на Балковской достигла одного метра», в якій зазначено, що «Водный затор», возникший в результате вчерашнего ливня на ул. Балковской в Одессе, достигал 220 метров в длину и одного метра в глубину. Он образовался из-за неспособности ливневой канализации своевременно отводить дождевые воды, которые стекали на улицу с четырех сторон одновременно». На цьому ж Інтернет сайті за адресою http://dumskaya.net/news/alesej-kostusev-zayavil-chto-navodnenie-v-odesse-019527 25 травня 2012 о 13.32 годині, розміщено статтю під назвою (російською мовою) „ОСОБА_4 заявил, что наводнение в Одессе усугубила узкая ливневка, згідно із якою міський голова м. Одеси як офіційна посадова особа визнав, що „масштабность вчерашнего стихийного бедствия в Одессе обусловила несоответствующая требованиям ливневая канализация.

Наведена оцінка наявності та причин подій 24 травня 2012 року підтверджена інформацією з офіційного Інтернет-сайту ГУ Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області, де за електронною адресою: http://www.odesa/mns/gov/ua/news/1287.html в офіційному повідомленні під назвою «Одеса: сильний дощ спричинив тимчасові підтоплення» повідомлено, що 25 травня о 18 годині в Одесі через зливу та неспроможність зливної каналізації своєчасно відводити дощові води, на вулиці Балківській, у найнижчому місці, до якого з чотирьох сторін одночасно йшли дощові потоки, виник водяний затор, довжиною близько 220 м та глибиною до 1 м. У заторі опинились автомобілі, які під час зливи рухались у транспортному потоці».

Суд дійшов висновку, що така повінь мала штучний характер, не може бути визнана, як природний катаклізм, що може бути прирівняна до форс-мажорних обставин, оскільки викликана неналежною людською діяльністю у сфері організації та експлуатації систем водовідведення та мереж каналізації.

Суд вважає зазначені обставини загальновідомими, та такими, що не підлягають доведенню у відповідності до ч.2 ст.61 ЦПК України.

Враховуючи характер пошкодження транспортного засобу позивачки, зафіксований в акті огляду транспортного засобу, складеному на СТО «Автодвор», а також в актах виконаних робіт (а.с. 7-8), які суд вважає викликаними в певній своїй частині негативним впливом потрапляння всередину неї води, суд має зробити висновок, що пошкодження майна позивачки сталося саме внаслідок виливу каналізаційних та стічних вод з каналізаційної систем и водовідведення в районі вул. Балківської в м.Одесі й затоплення ними автомобіля позивачки. При цьому суд враховує, що за звичайних умов легковий автомобіль не розрахований для знаходження та експлуатації в описаних умовах, які не є звичайними, а скоріше є неподоланними для такого транспортного засобу.

Згідно листа КП „Міські дороги № 1028 від 06.07.2012 р. загально сплавні колектори по вул. Балківській, на дільниці від вул. Середньої до Пересипських мостів, знаходяться на балансі філії „Інфоксводоканал ТОВ „Інфокс. Автостоянка для транспорту по вул. Балківський в районі автоцентру „Toyota обслуговуються підприємствами, що влаштували дану стоянку. На балансі КП „Міські дороги автостоянка не знаходиться.

Відповідно до акту ТОВ „Інфокс від 23.01.2013 року ливневі колектора на дільниці від Пересипського моста до моря не виконують свої функції з відводу дощових вод, оскільки вони замулені приблизно на 70%. Данні мережі на балансі (в оренді) філії „Інфоксводоканал не знаходяться та не обслуговуються.

Як вбачається з відзиву філії „Інфоксводоканал ТОВ „Інфокс від 28.03.2013 року по справі № 1522/26381/12 зливовий колектор, який проходить по вул. Балківській (від вул. Середня до Пересипського моста) дійсно знаходиться на балансі філії „Інфоксводоканал, а зливовий колектор на ділянці від Пересипського мостав до моря знаходиться на балансі КП „Міські дороги .

Визначальне значення для розгляду та вирішення цієї справи судом визнано те, яка організація є власником мереж водовідведення, яка - здійснює їх експлуатацію, оскільки поняття «перебування на балансі» є бухгалтерською категорією та не свідчить достеменно про характер правовідносин та склад їх учасників.

Правові відносини з експлуатації мереж і споруд водовідведення та каналізації, якими обладнані автомобільні дороги, регулюються такими нормативно-правовими актами та відповідними правилами.

Відповідно до п.2.1 Положення про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 03.04.98 року за № 69, мережі й споруди водопостачання і каналізації у процесі експлуатації, а також у період тимчасового припинення процесу їхньої експлуатації повинні перебувати під систематичним наглядом власника мережі або споруди водопостачання і каналізації. З метою своєчасного виявлення можливих пошкоджень і інших недоліків на мережах або спорудах водопостачання і каналізації їхнім власником повинні виконуватися технічні огляди.

Згідно ч.1ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

За правилом ч.1 ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі.

Статтею 19 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Згідно п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про автомобільні дороги» користувачі автомобільних доріг мають право на відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

За правилом ст.49 Закону України «Про автомобільні дороги» власники і користувачі

автомобільних доріг, винні у порушенні цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, власником мереж та споруд водовідведення та каналізації, якими обладнані автомобільні дороги в м. Одесі, в тому числі й ті, що розташовані в районі вулиці Балківської, є Одеська міська рада, ці обєкти належать на праві комунальної власності, що визначає обовязок власника забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна. При цьому, факт перебування вказаних мереж та споруд на балансі інших організацій носить другорядний характер та не позбавляє власника обовязку щодо забезпечення його належного функціонування, як це вбачається із вказаних норм закону.

Відповідно до рішення Одеської міської ради від 17.12.2003 року №2038-ХХІV «Про затвердження договору оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Одесводоканал» затверджено проект договору оренди цілісного майнового комплексу «Одесводоканал». У відповідності до вказаного рішення та на його виконання між Одеською міською радою та ТОВ «Інфокс» укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, згідно із яким орендар - ТОВ «Інфокс» - прийняв у строкове користування цілісним майновим комплексом КП «Одесводоканал» (п. 1.1. договору); зобовязався використовувати майно відповідно до його призначення та умов договору (п. 5.1. договору); зобовязався забезпечувати збереження вказаного майна, запобігати його пошкодженню і псуванню (п. 5.2.); зобовязався своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна, забезпечити його збереження, запобігти його пошкодженню і псуванню (п. 5.4. договору).

На виконання зазначеного договору сторони підписали акт приймання-передачі майна за договором оренди, згідно із яким ТОВ «Інфокс» прийнято, зокрема, зовнішнє облаштування зливової каналізації по вул. Фрунзе (нині - Балківська) довжиною 3758,0 метрів.

Отже, ТОВ «Інфокс» є належним орендарем системи водовідведення м. Одеси, в тому числі є користувачем частини зливової каналізації по вул. Балківській, а тому ця організація повинна була вжити усіх необхідних заходів задля збереження безперервного та належного функціонування системи водовідведення в цілому.

Відповідач ТОВ «Інфокс», уклавши названий договір оренди, перебрав на себе відповідальність за безпечність функціонування мережі водовідведення, в тому числі, в районі вулиці Балківської в м. Одесі.

Додатково судом враховано, складений ТОВ «Інфокс» акт обстеження стану мереж від 23 січня 2013 року, згідно із яким встановлено, що зливові колектори на ділянці від Пересипського мосту до моря не виконує свої функції з відведення дощової води в силу того, що вони замулені приблизно на 70%; проте, заперечене, що ці мережі перебувають в оренді ТОВ «Інфокс» та ним не обслуговуються.

Представником Одеської міської ради не надано доказів передачі ТОВ «Інфокс» в користування згідно із укладеним договором частини мережі водовідведення та визнано у судовому засіданні, що частково ця мережа обслуговується комунальними підприємствами Одеської міської ради та у користування іншим організаціям не надавалася.

Даючи загальну оцінку обставинам та визначаючи коло відповідальних осіб за завдання шкоди, суд констатує, що зазначена система водовідведення функціонує як єдина мережа у сукупності та взаємодії усіх її частин та конструктивних елементів; технічні властивості цієї системи зумовлюють те, що неналежне функціонування хоча б однієї її ланки призводить до неналежного функціонування системи в цілому.

Вилив стічних каналізаційних вод з системи водовідведення на частину автомобільної дороги свідчить про неналежне функціонування системи в цілому, є доказом того, що ця система не експлуатується у нормальний та належний спосіб.

Мешканці міста та користувачі міських доріг мають право на безпечне довкілля та не повинні перейматися питанням про балансоутримувача того чи іншого колектора, або елементу каналізаційної системи. Так само договірні відносини між ТОВ «Інфокс» та Одеською міською радою та їх належне виконання не можуть вплинути на їхні правовідносини з позивачем.

Згідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 13 Конституції України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Таким чином, враховуючи, що Одеська міська рада є власником системи водовідведення, а ТОВ «Інфокс» прийняло в силу договору на себе зобовязання із забезпечення належного функціонування системи водовідводу на відповідній ділянці, ці особи несуть солідарну відповідальність за завдані збитки.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Враховуючи наведені конструктивні елементи мережі водовідведення суд визнає, що у досліджуваних обставинах справи предмет зобовязання є неподільним, а тому відповідачі мають нести солідарну відповідальність за завдану їх протиправною бездіяльністю шкоду.

При цьому, суд враховує, що відповідно до правила частини 2 статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто обовязок доведення відсутності вини у завданні шкоди покладено законом на відповідачів, саме які й мали надати суду переконливі докази того, що вказані події сталися з вини інших осіб, або про відсутність вини будь-якої особи. Судом таких переконливих доказів не отримано, отже наявні підстави застосувати презумпцію вини відповідачів.

У своїй сукупності зібрані докази свідчать, що автомобіль позивачки пошкоджено в результаті заливу стічними водами з системи водовідведення, останнє надає суду підстави для підтвердження факту завдання такої шкоди позивачці.

У цьому висновку судом враховано зміст акту обстеження транспортного засобу, складеного на СТО «Автодвор», яким підтверджується факт залиття салону та багажного відділення автомобіля позивача, відео матеріалів, що свідчать про факт перебування цього транспортного засобу під час досліджуваних подій на вулиці Балківській 24 травня 2012 року.

Проте, суд не знаходить таким, що знайшло свого підтвердження та належне обґрунтування розмір завданої шкоди з огляду на таке. Так, на обґрунтування розміру завданої майнової шкоди позивачкою надано акт виконаних робіт № ТН-0001485 від 25.08.2012 року, складений та виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, товарний чек № 163 від 01.08.2012 р. на суму 355 гривень, товарний чек від 01.08.2012 р. на суму 45 гривень, чек від 28.07.012 року на суму 322 гривень та чек на суму 550 гривень.

(а.с. 8-10)

Проте, суд вважає, що враховуючи те, що ремонтні роботи було зроблено більш ніж через три місці після вказаної події, вказані докази не свідчать про те, що саме вказаний ремонт було зроблено в звязку з підтопленням автомобілю. Отже відсутній прямий причинний звязок між ремонтом автомобілю та підтопленням автомобілю позивачки.

Отже, суд дійшов висновку, що розмір майнової шкоди не доведений стороною належним чином. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне у задоволенні вказаної частини позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Як вже зазначалося, Суд, вважає встановленим факт пошкодження майна позивачки в результаті протиправної бездіяльності відповідачів.

Беручи до уваги обставини пошкодження майна, коли позивачка, залишивши автомобіль у встановленому для паркування місці, виявила його вже ушкодженим та непридатним для подальшої експлуатації за умови відсутності з її сторони будь-якої недбалості або недогляду, Суд визнає, що моральна шкода, завдана позивачці, полягає, у моральних переживаннях у зв'язку з протиправним ушкодженням майна, у порушенні її права власності, а також у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні описаних інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Згідно до п.п. 7, 8 зазначеної постанови, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Отже, суд визнав доведеним факт пошкодження майна позивачки внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів, що повною мірою доводиться наданими документам та відеоматеріалами. Маючи право повною мірою розраховувати на безпечне довкілля, позивачка була змушена докладати додаткових зусиль для відновлення стану свого майна, що існував до виникнення подій 24 травня 2012 року у м. Одесі.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, у сумі 2000 гривень такою, що відповідатиме тим моральним стражданням, що спричинені особі незаконними діями та бездіяльністю відповідачів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з кожного з відповідачів - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал та Одеської міської ради на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених судом вимог в розмірі по 121,80гривень.

Керуючись ст.ст. 13, 50 Конституції України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст. ст. 10, 11, 61, 81, 88, 212-215 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (ПН 14289688) та Одеської міської ради (ПН 26597691) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (ПН 14289688) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 121,80(сто двадцять одна грн. 80 коп.) гривень.

Стягнути з Одеської міської ради (ПН 26597691) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 121,80(сто двадцять одна грн. 80 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

03 квітня 2017 року