Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5292/15-ц
Провадження №: 4-с/332/7/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Євдокимовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Концерну «Міські теплові мережі», заінтересована особа ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2017 р. до суду надійшла скарга Концерну «Міські теплові мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. У скарзі зазначає, що 02.09.2016 року Концерном «МТМ» на адресу Заводського ВДВС направлено заяву про примусове виконання рішення, копію довіреності представника стягувача, судовий наказ № 332/5295/15-ц, виданий 18.01.2016 року Заводським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 6189 грн. 59 коп. та 152,25 грн. судового збору.

В заяві про примусове виконання рішення стягувач просив здійснити відповідні дії, в тому числі, накласти арешт на майно боржника, звернутися до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

02.09.2016 року вищевказаний пакет документів зареєстровано у ВДВС.

14.09.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

23.03.2017 року під час ознайомлення з матеріалами ВП 52186448 встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження наявні наступні документи, а саме: заява стягувача із копією довіреності, постанова про відкриття провадження від 14.09.2016 року, відповідь АІС «Автомобіль» про відсутність у боржника транспортних засобів, відповіді на запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової інспекції щодо виявлення доходів боржника та розрахункових рахунків у банківських установах, акт державного виконавця складений без свідків про відсутність майна у боржника на яке можливо звернути стягнення, також в матеріалах провадження наявна інформаційна довідка з єдиного реєстру речових прав від 22.02.2017, з якої вбачається наявність у боржника нерухомого майна. Арешт на майно боржника накладений не був, подання до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не направлялось, всіх дій, передбачених законодавством державним виконавцем Гайдаш О.С. не здійснено

В звязку з чим Концерн «МТМ» просить визнати бездіяльність державного виконавця Гайдаш О.С. неправомірною, визнати постанову про повернення виконавчого документу незаконною, та скасувати її.

Представник Концерну «МТМ» в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі посилаючись на доводи викладені в скарзі, просив її задовольнити.

Представник Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день час і місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони, перевіривши докази по справі, суд встановив юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Як встановлено в судовому засіданні Заводським районним судом міста Запоріжжя 18.01.2016 року виданий судовий наказ № 332/5292/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості за послуги з опалення в розмірі 6189,59 грн. та судових витрат в розмірі 152,25 грн.

Заявою Концерну «МТМ» від 02.09.2016 року вищезазначений виконавчий документ направлений на виконання та того ж дня прийнятий Заводським ВДВС.

Постановою від 14.09.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Постановою від 22.02.2017 року державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те що в результаті проведених виконавчих дій не виявлено майна боржника, на яке згідно Закону може бути звернено стягнення, що підтверджується актом державного виконавця та відповідями з ДАІ. Місця роботи боржника не вдалось встановити. Згідно Державного реєстру за боржником зареєстроване житлове приміщення в Заводському районі, але відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня встановлено у розмірі 3200 гривень.

Згідно судового наказу № 332/5292/15-ц стягненню з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» підлягає заборгованість за послуги з опалення в розмірі 6189,59 грн. та судових витрат в розмірі 152,25 грн., що значно менше 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

В силу ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення скарги Концерну «МТМ».

Керуючись статтями 383, 384, 385, 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Концерну «Міські теплові мережі», заінтересована особа ОСОБА_1, на бездіяльність та рішення державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І. Федоренко