АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька Альона Павлівна про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.01.2015 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та повернути сторони в первинний стан.

В обґрунтування позову зазначав, що 20.01.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу квартири внаслідок збігу для продавця тяжких обставин та на вкрай невигідних для нього умовах, чим скористався покупець. Вважає, що ОСОБА_2 був вимушений продати свою квартиру брату - ОСОБА_3, оскільки заборгував йому та ОСОБА_6 велику суму грошових коштів, а також у зв'язку з необхідністю лікування. З договору та платіжних документів випливає, що сума угоди складала 755 525 грн., однак, реальна ринкова вартість квартири станом на 20.01.2015 року становила 962 536 грн., тобто на 21,51 % більше від ціни продажу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 754/12192/16 -ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/3622/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, ним було обґрунтовано та підтверджено наявність тяжких обставин у боржника на час продажу квартири, яка продана за ціною на 21, 51 % нижче від реальної ціни та внаслідок продажу ОСОБА_2 позбавився єдиного свого житла.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.01.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу квартири, загальною площею 71,4 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником спірної квартири є ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного договору.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус КМНО Петріцька А.П., Реєстраційна служба Головного управління міністерства юстиції України про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено та скасовано арешт, накладений ухвалою суду від 08.02.2016 року на спірну квартиру.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що оспорюваний правочин було вчинено ОСОБА_2 під впливом тяжкої для нього обставини та те, що договір було укладено на вкрай невигідних умовах, оскільки сторони правочину погодили істотні умови договору, в тому числі ціну продажу квартири. ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного правочину, а також ним не доведено, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири між відповідачами якимось чином були порушені його права та інтереси.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася за захистом таких прав.

Позивач про будь - які порушення його власних прав чи інтересів, укладенням договору купівлі - продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зазначає та про захист таких прав не просить.

Повноважень на звернення до суду від імені ОСОБА_2 позивач не має.

Відповідач ОСОБА_2 у запереченнях на позовну заяву вказує, що збігу тяжких обставин для нього на час укладення договору не існувало, ціна продажу узгоджена сторонами договору та позивач не може впливати на визначення такої ціни.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 цього ж Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Оскільки позивачем не зазначено які його права чи інтереси порушено оспорюваним договором та не надано відповідних доказів суд першої інстанції дійшов правильних висновків про безпідставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи, викладені у позовній заяві та не спростовують висновків суду.

Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 не впливають на вирішення спору про визнання угоди недійсною з підстав, заявлених у даному позові.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді