пр.№4-с/759/245/17
ун.№759/6998/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов Валентин Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 р. заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича по виконавчому провадженню №51240218 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017 та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича по виконавчому провадженню №51240218 від 03.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу, посилаючись на ті підстави, що 04.09.2015 Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі №759/6998/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Актив-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16.3.2016 на підставі даного рішення Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. 13.05.2016 ПАТ «КБ «Актив-Банк» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої 27.05.2016 було відкрито виконавче провадження №51240218. 09.08.2017 ПАТ «КБ «Актив-Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №51240218 від 03.08.2017, яка винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В. О. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що не виявлено належного боржникові майна, за рахунок якого можна звернути стягнення. ПАТ «КБ «Актив-Банк» вважає, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В. О. по виконавчому провадженню №51240218 внесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим звернувся до суду з даною скаргою (а.с. 74-78).

Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявником разом зі скаргою на бездіяльність державного виконавця було подано клопотання про розгляд справи без участі заявника (а.с.85), таким чином суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи зі змісту ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що 04.09.2015 рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» заборгованість за кредитним договором №0305/03 в розмірі 90544048 грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 3654 грн 00 коп. (а.с. 63-66).

На підставі даного рішення на адресу позивача судом було направлено оригінал виконавчого листа (а.с.72), який був отриманий 23.03.2016 (а.с.73).

27.05.2016 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим Валентином Олександровичем було відкрито виконавче провадження №51240218 з виконання виконавчого листа №759/6998/15-ц виданий 16.03.2016 Святошинським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» заборгованість за кредитним договором №0305/03 в розмірі 90544048 грн. 85 коп. (а.с. 81).

03.08.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим Валентином Олександровичем було винесено постанову про повернення виконавчого листа 759/6998/15-ц виданий 16.03.2016 Святошинським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» заборгованість за кредитним договором №0305/03 в розмірі 90544048 грн. 85 коп., посилаючись на п.7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 83).

Дану постанову ПАТ «КБ «Актив-Банк» отримав 17.08.2017.

Відповідно до ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження виконавче провадження" як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.47 вказаного вище Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як вбачається з тексту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем було винесено постанову про оголошення транспортного засобу боржника у розшук, однак державним виконавцем не надано суду дану постанову та не надано жодних доказів про те, що ним було вжито ряд інших заходів щодо виявлення, вилучення та реалізації майна боржника в рахунок погашення наявної заборгованості перед ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Таким чином суд вважає, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича по виконавчому провадженню №51240218 про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017 р., не є в повній мірі мотивованою та є передчасно, оскільки державним виконавцем не було надано суду доказів того, що ним було вжито всіх заходів примусового виконання рішень та на запит суду не направив виконавче провадження для огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383 - 387 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, суб'єкт оскарження: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов Валентин Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича по виконавчому провадженню №51240218 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича по виконавчому провадженню №51240218 від 03.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: