Ухвала

іменем україни

10 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми кредитної заборгованості,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», поданою представником Пивовар Аллою Степанівною, на заочне рішення Купʼянського міськрайонного суду Харківської області від

20 липня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від

28 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Публічнеакціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми кредитної заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 08 серпня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 11/08-7, згідно з умовами якого останній отримав кредит на придбання у власність рухомого майна - автотранспортного засобу - у розмірі 71 460 грн зі сплатою 18,5 % річних за користування кредитом, строком до 07 серпня 2013 року. Відповідно до п. 3.3.3 вказаного вище договору повернення суми кредиту здійснюється на рахунок № НОМЕР_2.980, відкритий у Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 350448, щомісячно з 01 по 10 число кожного місяця, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 1 191 грн.

Вказувало, що на забезпечення кредитного договору 08 серпня

2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 11/08-7, згідно з умовами якого ОСОБА_3 поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідачі умови договору кредиту не виконали, в результаті чого станом на 20 березня 2015 року утворилась заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк», яка складається з: кредитної заборгованості в розмірі

75 044 грн 51 коп. та пені в розмірі 90 688 грн 28 коп. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 24 959 грн 37 коп., прострочена заборгованість за процентами - 49 816 грн 36 коп., заборгованість за процентами - 268 грн 78 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 48 318 грн 16 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 42 370 грн 12 коп.

Зважаючи на наведене, з урахуванням уточнень, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 11/08-7 в розмірі 75 044 грн 51 коп. та пеню в розмірі 90 688 грн 28 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 24 959 грн 37 коп., прострочена заборгованість за процентами - 49 816 грн 36 коп., прострочена заборгованість за процентами за період з 01 березня 2015 року по 20 березня 2015 року - 268 грн 78 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку -48 318 грн 16 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 42 370 грн 12 коп. Та стягнути з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» понесені у справі судові витрати в розмірі 1 657 грн 33 коп.

Заочним рішенням Купʼянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2008 року в розмірі 73 941 грн 44 коп. та пеню в розмірі 28 020 грн 30 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 24 959 грн 37 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 48 982 грн 07 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 288 грн 82 коп., пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 16 731 грн 48 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 вересня

2016 року заочне рішення Купʼянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 серпня

2008 року № 11/08-7 в розмірі 73 941 грн 44 коп. та пеню в розмірі 28 020 грн 30 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 24 959 грн 37 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 48 982 грн

07 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 288 грн 82 коп., пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 16 731 грн 48 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» - Пивовар А.С. просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог, щодо солідарного стягнення кредитної заборгованості з відповідачів, а саме: заборгованості за кредитом в розмірі 75 044 грн 51 коп. та пені в розмірі 90 688 грн 28 коп., мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», 08 серпня 2008 року укладено з ОСОБА_4 кредитний договір № 11/08-7, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 71 460 грн строком до 07 серпня 2013 року, зі сплатою 18,5 % річних, для придбання автомобіля ГАЗ-31105-801 Е2, 2008 року випуску.

За умовами п. 3.3.3 кредитного договору ОСОБА_4 зобов'язався здійснювати повернення кредиту щомісячно, з 01 по 10 число кожного місяця, у розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 1 191 грн, а останній платіж сплатити не пізніше 07 серпня 2013 року. Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору ОСОБА_4 зобов'язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом, та в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п.п. 1.1 сплачувати проценти за користування кредитними коштами. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом ОСОБА_4 зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору (18,5 % річних), збільшеної на 1 % (тобто 19,5 %), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом, та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Банк взяті за кредитним договором зобов'язання виконав, відкрив позичальнику позичковий рахунок та надав ОСОБА_4 кредитні кошти у сумі 71460 грн шляхом перерахування на поточний рахунок.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 08 серпня 2008 року укладено договір застави № 11/08-7, згідно з яким забезпечені вимоги позивача, що випливають з кредитного договору, а саме: передано в заставу ВАТ «Укргазбанк» автомобіль марки ГАЗ-31105-801, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

08 серпня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань закредитним договором також було укладено договір поруки № 11/08-7 з ОСОБА_3, за умовами якого останній взяв на себе зобовʼязання нести солідарну відповідальність разом з позичальником за виконання зобовʼязань за кредитним договором.

З лютого 2009 року ОСОБА_4 припинив сплачувати проценти за користування кредитними коштами, чим порушив умови кредитного договору, урезультаті чого виникла прострочена заборгованість зі сплатипроцентів.

27 серпня 2008 року за № 2628 позивачем направлено ОСОБА_3вимогу до поручителя - претензію на суму 69 021 грн 94 коп., в якій, посилаючись на пункти 1.2, 1.3, 2.1, 2.2 договору поруки, вимагав розглянути претензію та сплатити банку протягом 2-х днів вказану заборгованість за кредитним договором.

22 лютого 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 265, яким запропоновано звернути стягнення на вказаний автомобіль, строк платежу за яким настав 16 жовтня 2009 року. 04 березня 2010 року реєстратором Харківської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави від 08 серпня 2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 04 березня 2010 року№ 26399759 (а.с. 30 т. 1).

08 лютого 2012 року за № 436 позивач звернувся до поручителя

ОСОБА_3 з вимогою про дострокове повне виконання зобовязань згідно з договоромпоруки, в якій на підставі п. 2.2 договору поруки вимагав не пізніше 2-х днів з моменту надіслання банком вимоги сплатити у повному обсязі борг за кредитним договором у сумі 56 942 грн 48 коп.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1

ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_3 суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК Українивизначена вказаним договором порука припинилася внаслідок того, що після дострокового звернення стягнення на заставне майно банк змінив строк платежу на

16 жовтня 2009 року, але протягом шести місяців не звернувся до поручителя з відповідним позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку. Такий висновок відповідає змісту вказаного договору поруки, в якому конкретний строк його дії не встановлений, встановленим судом обставинам про зміну строку виконання основного зобовязання та змісту ч. 4 ст. 559 ЦК України, яка передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає правовій позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року по аналогічній справі № 6-28цс14, згідно з якою вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

При цьому суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вірно виходив із того, що суд першої інстанції при вирішенні вимог про стягнення пені застосував передбачену п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовну давність в один рік. Однак при цьому суд безпідставно застосував вказану норму матеріального права, оскільки у п. 5.8 вказаного кредитного договору від 08 серпня 2008 року № 11/08-7 сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором встановлюється у три роки, у тому числі стосовно пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту (а. с. 21 зв., т. 1). Оскільки згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін договором, укладеним у письмові формі, то у даному випадку у суду не було підстав для застосування річного строку позовної давності.

При цьому суд апеляційної інстанції вірно застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

А тому, виходячи з загального принципу цивільного законодавства, передбаченого у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням вищевказаної обставин, судова колегія суду апеляційної інстанції дійшла правильного висновку про зменшення розміру стягнення пені до визначеного у заочному рішенні районного суду розміру, 28 020 грн 30 коп., з яких: 11 288 грн 82 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 16 731 грн 48 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків, у межах річного строку нарахування.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», подану представником Пивовар Аллою Степанівною, відхилити.

Заочне рішення Купʼянського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2016 року, в нескасованій його частині, та рішення апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко