Справа № 180/369/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючої - судді Хомченко С.І.

при секретарі - Назаренко А.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 08 серпня 1981 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. За життя, вони з чоловіком побудували житловий будинок по АДРЕСА_1, який 18.02.1986 року був зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору на право забудови від 22.03.1983 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є: вона, ОСОБА_1 - дружина та діти: ОСОБА_3 - син, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_6 - дочка. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.

Доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк відмовилися від спадщини після смерті батька на її користь. Син - ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав.

У лютому місяці 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого чоловіка, однак державний нотаріус Марганецької ДНК Ковтюх А.В. своєю постановою від 23.02.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року на спадкове майно, мотивуючи свою відмові тим, що заявником в порушення вимог п. 1 ст. 1270 ЦК України ( для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини) не було подано заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вона має право на спадкування після смерті свого чоловіка і являється спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, оскільки вона разом зі своїм чоловіком, будучи у зареєстрованому шлюбі побудували житловий будинок № АДРЕСА_1, де з 1986 проживали однією сім'єю і у них народилися діти.

На момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрованим у будинку своєї матері - ОСОБА_8 по АДРЕСА_1, після смерті якої його успадкувала за заповітом їхня дочка - ОСОБА_5, сама вона була зареєстрована у будинку № АДРЕСА_1, в якому вони разом із чоловіком проживали з 1986 року. Вона займалася організацією похорон свого чоловіка, якого хоронили із їхнього будинку по АДРЕСА_1. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 їй необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього, як спадкоємцю першої черги за законом.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 10.12.2015 року знявся з реєстраційного обліку по АДРЕСА_1 та зареєструвався по АДРЕСА_1, просить суд встановити факт постійного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 з ОСОБА_4 саме з 10 грудня 2015 року по день смерті ОСОБА_4 - до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

У судовому засіданні позивач та її представник - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, оскільки на спадщину не претендує.

Вислухавши позивача, його представника - ОСОБА_2, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкрититя спадщини.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадшини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 08 серпня 1981 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 08 серпня 1981 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області, актовий запис № 252 ( а.с. 7).

За час життя вони побудували житловий будинок по АДРЕСА_1, в якому проживали однією сім'єю з 1986 року.

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження ( а.с. 9-10).

Договором про надання в короткострокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 11 січня 1983 року підтверджується, що ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому міської ради та народних депутатів № 14 від 11.01.1983 року про відвід земельного учатка, надається право на безстрокове користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, загальною площею 600 м.2, ( а.с. 28).Вказаний будинок зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору на право забудови.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 28 ІНФОРМАЦІЯ_6 року відділом державної реєстр-рації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропет-ровській області, актовий запис № 210 ( а.с. 8).

З довідки голови квартального комітету за № 11 від 21.02.2017 року та копій домових книг для прописки громадян, проживаючих у АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_4 на момент смерті, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 року значився зареєстрованим по АДРЕСА_1, однак фактично, з 1985 року і до дня своєї смерті, разом зі своєю сім'єю проживав у будинку № АДРЕСА_1. На час смерти ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 значилися зареєстрованими та проживали: ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_3 - син, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_6 - дочка ( а.с.14,16-27).

Будинок АДРЕСА_1, в якому був зареєстрованим ОСОБА_4 належав матері останнього - ОСОБА_8, після смерті якої його успадкувала за заповітом дочка померлого ОСОБА_4 та позивачки - ОСОБА_5 ( а.с. 30).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього являються: ОСОБА_1 - дружина; ОСОБА_3 - син, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_6 - дочка. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк відмовилися від спадщини після смерті батька на користь матері - позивачки по справі, що підтверджується копіями заяв, наданих ними до нотаріальних органів міста Марганець Дніпропетровської області ( а.с. 12,13).

Донька позивачки - ОСОБА_6, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_11, мала прізвище ОСОБА_11, після розірвання шлюбу, змінила прізвище на своє дівоче - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 14.02.2017 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільно стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 04 ( а.с. 11).

Син - ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті батька не подавав.

У лютому місяці 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого чоловіка, однак державний нотаріус Марганецької ДНК Ковтюх А.В. своєю постановою від 23.02.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року на спадкове майно, посилаючись на те, що заявником в порушення вимог п. 1 ст. 1270 ЦК України ( для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини) не було подано заяви про прийняття спадщини ( а.с. 15).

Факт постійного проживання однією сім'єю по АДРЕСА_1 позивача по справі - ОСОБА_1 з ОСОБА_4 по день смерті останнього, підтвердили у судо-вому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які пояснили, що вони є сусідами сім'ї ОСОБА_4, добре їх знають та стверджують, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 були чоловіком та дружиною, мали трьох дітей. За час шлюбу побудували будинок по АДРЕСА_1, в якому з 1986 року всі разом проживали, як одна сім'я. В кінці ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер. Діти від спадщини після смерті батька відмовилися на користь матері. Однак позивачка чомусь не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка.

Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що

підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1222,1268,1270 ЦК України , ст.ст. 10,11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 10 грудня 2015 року по день смерті ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 640,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. І. Хомченко