Ухвала

іменем україни

26 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною вище заявою, у якій зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь її доньки ОСОБА_4 Ѕ частини спільно виплачених коштів за придбаний ними під час перебування у шлюбі автомобіль Mitsubishi Pajero у розмірі 156 504 грн 62 коп., Ѕ частини спільно виплачених коштів на будівництво гаража у розмірі 7 500 грн, а також стягнуто судовий збір 1 640 грн 05 коп.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчі листи від 23 квітня 2014 року, які необхідно пред'явити до виконання до 01 квітня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її донька ОСОБА_4 померла.

Вона (заявник) звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_4

Крім того, на початку 2015 року подала до державної виконавчої служби виконавчі листи, але їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки стягувач ОСОБА_4 померла.

На підставі вищевикладеного просила замінити сторону виконавчого провадження за виконавчими листами від 23 квітня 2014 року, вказавши, що стягувачем є вона - ОСОБА_3 замість ОСОБА_4

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року, заяву ОСОБА_3 задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року на спадкоємця ОСОБА_3 за виконавчими листами № 2218/8733/11, виданими 23 квітня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Ѕ частини коштів спільно виплачених за придбаний ними під час шлюбу автомобіль у сумі 156 504 грн 62 коп., Ѕ частини виплачених коштів на будівництво гаража в сумі 7 500 грн, судового збору у сумі 1 640 грн 05 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення, постановити нову ухвалу про відмову ОСОБА_3 у задоволенні заяви.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що заявниця є матір'ю померлої ОСОБА_4 та прийняла спадщину після її смерті й до неї на підставі ст. 1216 ЦК України перейшло право на стягнення коштів за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року.

З такими висновками судів повністю погодитися не можна.

Судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Ѕ частини спільно виплачених коштів за придбаний ними під час перебування у шлюбі автомобіль Mitsubishi Pajero у сумі 156 504 грн 62 коп. та Ѕ частини спільно виплачених коштів на будівництво гаража у сумі 7 500 грн.

На підставі вказаного вище судового рішення видано виконавчі листи від 23 квітня 2014 року на суму 156 504 грн 62 коп., 7 500 грн та 1 640 грн 05 коп., які слід було пред'явити для виконання до 01 квітня 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла.

12 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї доньки ОСОБА_4 і того ж дня було заведено спадкову справу № 5-2015.

На початку 2015 року ОСОБА_3 звернулась до державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції для подачі виконавчих листів, але їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки стягувач ОСОБА_4 померла.

Згідно зі ст. 378 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення цього питання.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки у результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, тому не завжди є можливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України , у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й судові накази, що видаються судами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Закону передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (ст. ст. 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (ст. ст. 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (ст. ст. 512, 513, 520, 521 ЦК України).

ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_4 на підставі виконавчих листів, виданих 23 квітня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області померлій ОСОБА_4, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки оспорювані грошові кошти є майном, заявник мала довести суду належними та допустимими доказами, що має право на спадкове майно - грошові кошти, які було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 23 квітня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що у померлої є син, який із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався, проте не встановлено, наявність чи відсутність фактичного прийняття ним спадщини.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази про оформлення спадщини у встановленому законом порядку та отримання свідоцтва про право на спадщину, яке посвідчує право ОСОБА_3 на спадщину (частку у спільному майні подружжя, грошові кошти та ін.) після смерті ОСОБА_4

На зазначене суди уваги не звернули, фактичних обставин не встановили, не врахували, що питання про заміну правонаступника у виконавчому провадженні не може бути вирішено на підставі ст. 1227 ЦК України без оформлення спадщини у встановленому законом порядку.

За таких обставин судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, у процесі якого суду слід урахувати наведене та залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик