Справа № 202/2127/17
Провадження № 2/202/1435/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 липня 2006 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано., після розірвання якого дитина залишилась проживати разом з ним. З метою оздоровлення дитини позивач з 31 травня 2017 року до 10 червня 2017 року має намір виїхати до Туреччини. 26 січня 2017 року позивач вступив у договірні відносини з туроператором ТОВ «Джоні АП», у якого здійснив замовлення на туристичні послуги та сплатив авансовий платіж у розмірі 15200 грн. Разом з цим відповідачка ухиляється від надання нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України. На підставі викладеного просив суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України до Туреччини для відпочинку та оздоровлення малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу її матері ОСОБА_2 у супроводі її батька ОСОБА_1 з 31 травня 2017 року до 10 червня 2017 року.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив винести судове рішення на розсуд суду в інтересах дитини.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №098390, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації народжень 12 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 1263.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з батьком (позивачем по справі).

З метою оздоровлення дитини позивач з 31 травня 2017 року до 10 червня 2017 року має намір виїхати до Туреччини.

26 січня 2017 року позивач вступив у договірні відносини з туроператором ТОВ «Джоні АП», у якого здійснив замовлення на туристичні послуги та сплатив авансовий платіж у розмірі 15200 грн.

Разом з цим відповідачка ухиляється від надання нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України.

У відповідності до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти.

Відповідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до положень статей 3,6 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально мірі здоровий розвиток дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які визначені Конституцією України та Конвенцією України про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має намір виїхати з дитиною на відпочинок закордон до Туреччини. Матір дитини відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, ухиляється від надання нотаріального дозволу на тимчасовий виїзд за межі України дитини.

Таким чином, зважаючи на мету виїзду за кордон до Туреччини, доведення перед судом можливості перебування у цій державі на законних підставах, термін такого перебування, який є нетривалим і не спричинить істотного порушення режиму участі матері у вихованні дитини, спілкуванні з нею, а сприятиме інтересам дитини, укріпленню її здоровя, суд приходить до висновку, що виїзд дитини у супроводі батька до Турччини, без згоди матері і її супроводу, відповідатиме інтересам дитини, сприятиме її фізичному, психічному розвитку, без шкоди життю, здоровю, іншим правам інтересам малолітнього.

Керуючись ст. 157 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 17, п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, п. 2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 , ст. ст. 3, 7, 14, 57, 88, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон -задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України до Туреччини для відпочинку та оздоровлення малолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу її матері ОСОБА_2 у супроводі її батька ОСОБА_1 з 31 травня 2017 року до 10 червня 2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Волошин