АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 655/477/16-ц Головуючий в суді І інстанції Шумило О.М.
Номер провадження: 22-ц/791/730/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, про поділ майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна.

В обґрунтування вимог зазначив, що з червня 2001 року по серпень 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Під час перебування у шлюбі у 2007 році вони придбали житловий будинок АДРЕСА_1. Оскільки вони з відповідачкою не досягли згоди щодо поділу спільного майна подружжя, набутого за час перебування у шлюбі за спільні кошти, просив суд провести поділ вказаного будинку у рівних частинах та визнати за ним право власності на ? його частину.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_5 про поділ майна задоволені частково, проведено поділ спільного майна: житлового будинку АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_5 1/3 частину цього будинку та ОСОБА_5 2/3 частини, визнано за кожним право власності без реального його поділу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_5, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В письмових запереченнях ОСОБА_6, діючи в інтересах ОСОБА_5, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та розподіляючи спільне майно подружжя з відступом від рівності часток, суд першої інстанції виходив з того, що після розірвання шлюбу з відповідачем залишилась проживати неповнолітня дитина.

Колегія суддів з такими висновками не погоджується, оскільки вони не грунтуються на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною другою ст. 70 СК України визначено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Частиною 4 ст.65 СК України визначено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в період часу з 15.06.2001 року по 13.08.2013 рік перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого 05.11.2007 року придбали житловий будинок АДРЕСА_1, який оформлений на ОСОБА_5, що вбачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, яке є спільним майном подружжя, чого сторони не заперечували.

Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Відступаючи від рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя на користь відповідача з підстав проживання разом з нею дитини, суд першої інстанції не взяв до уваги, що таке відступлення може мати місце виключно за умови, що розмір отримуваних аліментів є недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, що підлягає доведенню належними доказами та існування інших виключних обставин.

Зважаючи на те, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку та доходу, рішення набрало законної сили, на його виконання виданий виконавчий лист (а.с.127,128), матеріали справи не містять інформації, що відповідачем порушувалось питання щодо недостатнього розміру аліментів на утримання дитини та відповідно зміни їх розміру, доказів того, що розмір аліментів, які було стягнуто за рішенням суду, недостатній для забезпечення фізичного та духовного розвитку та лікування сина, відповідач не надала, колегія суддів приходить до висновку про відсутність умов, визначених ч.3 ст. 70 СК України для відступлення від рівності часток у праві спільної власності подружжя.

Посилання відповідача на відзив нею виконавчого листа з примусового виконання на прохання відповідача, незначні кошти, які були надані ним після цього, та несплату останнім у подальшому аліментів, не є обґрунтуванням недостатнього розміру аліментів у розумінні ч.3 ст. 70 СК України, оскільки позивач не позбавлена права повторно звернути виконавчий лист до примусового виконання.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на необхідність відступу від рівності часток у праві спільної власності через сплату відповідачем коштів по договору кредиту наданого для купівлі спірного майна з наступних підстав.

З кредитного договору №2978-к, укладеного 29 жовтня 2007 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_5, вбачається, що остання отримала кредитні кошти у сумі 35000 грн для купівлі житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказаний договір був укладений в інтересах сім'ї, чого не заперечують сторони.

Відповідно до положень статті 65 СК України у разі укладення одним з подружжя за час шлюбу договору позики (кредиту) в інтересах сім'ї предметом поділу спільного сумісного майна подружжя буде не тільки майно, а й борги за цим договором. Так, у разі придбання подружжям будинку в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто безпосередньо уклав кредитний договір.

Виходячи з зазначеної норми права поділ майна подружжя, яке придбане за кредитні кошти, передбачає виконання боргових зобов'язань, які будуть відповідати виділеній частці.

Доводи ОСОБА_5 щодо сплати нею особисто коштів на погашення кредиту у період до часу розірвання шлюбу та в подальшому не дають підстав для відступу від рівності часток, оскільки у разі наявності таких обставин відповідач має право на стягнення з позивача частини сплачених коштів.

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства щодо рівності часток подружжя у майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а також за відсутності підстав для відступлення від рівності часток, колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення судом розміру часток подружжя при поділі житлового будинку АДРЕСА_1, визнавши за кожним з подружжя право власності в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 303, 309 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 07 лютого 2017 року змінити в частині визначення судом розміру часток подружжя при поділі житлового будинку АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 по ? частині за кожним.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська