Справа №: 671/382/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Павлової А.С.,

за участі: секретаря Козак Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСАНОВИВ:

16 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивував тим, що 02 листопада 2013 року помер його батько ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина до якої, в тому числі, належить житловий будинок, що розташований по вул. Жукова, 35 в с. Порохня Волочиського району Хмельницької області. Померлий ОСОБА_6 залишив заповіт, згідно якого заповів позивачу вищезазначене майно. Іншими спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які спадщини не прийняли та на неї не претендують. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивач не в змозі, оскільки правовстановлюючих документів на нього за життя спадкодавця не видавалося. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечив, при розгляді справи поклався на думку суду.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 листопада 2013 року в с. Порохня Волочиського району Хмельницької області помер ОСОБА_6 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Жукова, 35 в с. Порохня Волочиського району Хмельницької області. Вартість даного будинку становить 217655 гривень.

Факт належності житлового будинку та його вартість підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 21-25), довідкою старости с. Порохня ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади № 68 від 09.02.2017 (а.с. 17). Довідкою Волочиського районного бюро технічної інвентаризації № 134 від 24.02.2017 (а.с. 19) стверджується, що на вказаний житловий будинок свідоцтво про право власності не видавалось, реєстрація не проводилася (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заповітом (а.с.12), довідкою старости с. Порохня ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади № 68 від 09.02.2017 (а.с. 17) стверджується, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, який прийняв спадщину, як такий, що на час її відкриття проживав разом із спадкодавцем.

Вказані обставини підтверджуються також копією матеріалів спадкової справи № 463/2013 заведеної щодо майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 38-47).

Спадкоємцями за законом є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6, 8, 9, 11), які спадщини не прийняли та на неї не претендують про що подали відповідні заяви (а.с. 14-16).

Разом з тим, 04 березня 2017 року державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів.

Верховний Суд України у своєму рішенні № 6-137цс13 від 18.12.2013 року висловив правову позицію, згідно з якої право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Як вбачається з характеристики будівель та споруд (а.с. 25) житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які є предметом розгляду у даній справі, були побудовані з 1958 року по 1990 рік.

Таким чином факт будівництва житлового будинку у той час був підставою виникнення права власності на нього.

Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

З положень постанови Ради міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженого Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З довідки старости с. Порохня ОСОБА_5 селищної обєднаної територіальної громади № 68 від 09.02.2017 (а.с. 17), яка видана на підставі даних погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки слідує, що власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Жукова, 35 в с. Порохня Волочиського району був ОСОБА_6, який помер 02.11.2013 року (а.с. 17).

Земельна ділянка під вказаним житловим будинком також належала ОСОБА_6, що доводиться державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 654108 від 28.10.2010 (а.с.18).

Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі не заперечують проти задоволення даного позову, і при його задоволенні не будуть порушені права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами після смерті ОСОБА_6

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 57, 174 ч. 4, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Жукова, 35 в с. Порохня Волочиського району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, який помер 02 листопада 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Суддя Павлова А.С.