АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2445/17 Головуючий 1 інст. Погасій О.Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

26.01.2017 року до суду 1 інстанції надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 про зупинення провадження у справі в звязку з тим, що Окружним адміністративним судом м. Києва відкрите провадження про оскарження державної реєстрації обєкта, щодо якого розглядається спір про виселення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішення чи ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва в адміністративній справі № 826/19463/16-ц за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій вказала, що не погоджується з вказаною ухвалою та вважає її постановленою з порушенням норм процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить її скасувати, справу направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з підстав п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та вважав за необхідне зупинити провадження до вирішення спору стосовно позовних вимог ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він порушує норми цивільного процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2017 року представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі в звязку з тим, що Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження про оскарження державної реєстрації обєкта, щодо якого розглядається спір про виселення.

До клопотання надана копія ухвали судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2016 року про відкриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації і справу призначено до розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

У даній справі, предметом спору є стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, усунення перешкод у здійсненні права власності нежитловими приміщеннями.

Підставою для зупинення провадження у справі став факт розгляду судом адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації даного обєкту нерухомості.

Проте, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про скасування державної реєстрації виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, та можливості застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання, оскільки ОСОБА_3 предявлено позов саме з таких підстав.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року № 6-1957цс16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції зупинив провадження по справі при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушив вказану норму процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання, то відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4. ч.2. ст. 307, ст. 313, ст.ст. 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду 1 інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.А. Пономаренко

Судді - П.В. Кісь

ОСОБА_2