01 березня 2017рокум. Київ
судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Студія 1+1», товариства з обмеженою відповідальністю «Інформайційне агентство «112 Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Савік Шустер Студія», Служби безпеки України, про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року,
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 01 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_5, задоволено , скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, а рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року залишено в силі.
Однак з висновками колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних не погоджуюсь з огляду на таке.
У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 у прямому ефірі розповсюдив інформацію наступного змісту: «Заступник генерального прокурора, який у жовтні «кришував» і фактично сприяв злочинній діяльності, є фігурантом цього кримінального провадження. Яназиваю це прізвище, це громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, його прізвище ОСОБА_6»; «Я приїду разом зі спецпідрозділом «Альфа» для отримання дозволу на затримання і доставку на допит фігуранта справи»; «Есть материалы о коррумпированной схеме, которая только в течение 2014-2015 годов нанесла ущерб государственному бюджету на болем чем миллиард гривен. В этой схеме задействованы бывший министр ОСОБА_7 и в то время заместитель генерального прокурора ОСОБА_6, который останавливал в октябре 2014 года правоохранительные органы, в частности МВД».
Зазначав, що поширена інформація стосується особи позивача та стала доступною необмеженому колу осіб, оскільки була проголошена публічно як в засобах масової інформації так і на інтернет-ресурсах: телеканал «1+1», новини «ТСН», телеканал «112 Україна», на сайті Інтернет-ресурсу «Факты и коментарии», на сайті Інтернет-ресурсу «Українська правда», на сайті Інтернет-ресурсу «Бізнес».
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, який був гостем Ток-шоу «Шустер LIVE» на каналі «112 Україна», навіть після того, як причетність ОСОБА_6 до ситуації «БРСМ» була спростована Генеральною прокуратурою України, продовжив розповсюджування недостовірної інформації стосовно позивача, а саме у своєму виступі повідомив інформацію наступного змісту: «горить під Києвом, відповідальних немає, два рази зупиняли міліцію, питання хто? Я відповідально встаю, і кажу, мій колега ОСОБА_8 говорить правду, зупиняли міліцію заступники Генерального прокурора, один з них працював у жовтні 2014 року, ось в чому, правда».
Вважає, що розповсюджена відповідачем ОСОБА_3 інформація є недостовірною і її поширення ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача.
З урахуванням уточнень позовних вимог просив суд визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь та гідність, а також ділову репутацію ОСОБА_6 інформацію, поширену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року у публічному виступі, який транслювався на вітчизняних телеканалах, а саме: «1 + 1» - новини «ТСН», 112 «Україна» - новини та на Ток-шоу «Шустер LIVE» на телеканалі «112 Україна», а саме інформацію наступного змісту: «Заступник генерального прокурора, який у жовтні «кришував» і фактично сприяв злочинній діяльності, є фігурантом цього кримінального провадження. Я називаю це прізвище, цей громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, його прізвище ОСОБА_6»; «Я приїду разом зі спецпідрозділом «Альфа» для отримання дозволу на затримання і доставку на допит фігуранта справи»; «Есть материалы о коррумпированной схеме, которая только в течении 2014 - 2015 годов нанесла ущерб государственному бюджету на более чем миллиард гривен. В этой схеме задействованы бывший министр ОСОБА_7 и в то время заместитель генерального прокурора ОСОБА_6, который останавливал в октябре 2014 года правоохранительные органы, в частности МВД»; «горить під Києвом, відповідальних немає, два рази зупиняли міліцію, питання хто? Я відповідально встаю, і кажу, мій колега ОСОБА_8 говорить правду, зупиняли міліцію заступники Генерального прокурора, один з них працював у жовтні 2014 року, ось в чому, правда»; «Три місяці тому за поданням першого заступника Голови СБУ, дійсно, одному із заступників Генпрокурора, коли він працював, було вручено від Служби безпеки, і я вручав, коли було невідомо про його злочин або про його правопорушення».
Також, просив суд зобов'язати ОСОБА_3 спростувати зазначену інформацію, поширену ним у публічному виступі, який транслювався на вітчизняних телеканалах, а саме «1 + 1» - новини ТСН, «112 Україна» - новини, та у публічному виступі, який транслювався у прямому ефірі Ток-шоу «Шустер LIVE» на телеканалі 112 «Україна», у той самий спосіб, у який вона була поширена, протягом 15 днів з дня набрання рішення суду законної сили.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_6 інформацію, поширену ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року у публічному виступі, який транслювався на вітчизняних телеканалах: «1 + 1», власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Студія 1 + 1», в передачі новини «ТСН» та «112 Україна», власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «112 Україна», в передачі новини, в частині, що стосується особи ОСОБА_6, а саме інформацію наступного змісту: «заступник генерального прокурора, який у жовтні «кришував» і фактично сприяв злочинній діяльності, є фігурантом цього кримінального провадження. Я називаю це прізвище, це громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, його прізвище ОСОБА_6»; «есть материалы о коррумпированной схеме, которая только в течении 2014-2015 годов нанесла ущерб государственному бюджету на более, чем миллиард гривен. В этой схеме задействованы бывший министр ОСОБА_7 и в то время заместитель генерального прокурора ОСОБА_6, который останавлевал в октябре 2014 года правоохранительные органы, в частности МВД». Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Студія 1 + 1» та товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «112 Україна» за рахунок ОСОБА_3 протягом місяця після набрання законної сили цим рішенням суду спростувати недостовірну інформацію, що стосується ОСОБА_6 на вітчизняних телеканалах « 1 + 1» в програмі новини «ТСН» та «112 Україна» в програмі новини шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення суду. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просив скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На мою думку ухвалене у справі судове рішення Апеляційного суду м. Києва відповідає вимогам діючого законодавства України та судовій практиці.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Вказані принципи встановлені Європейським судом у справах «ЛІНГЕНС проти Австрії», «ОБЕРШЛИК проти Австрії», «ШВАБС проти Австрії», «ТОРГЕЙСОН проти Исландії», «Українська Прес-Група» проти України від 8 березня 2005 року.

Враховуючи європейські стандарти у реалізації прав та свобод людини, у вирішенні спорів, пов'язаних з реалізацією свободи слова та поглядів, апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції постановивши рішення, не надав належну оцінку зібраним доказам поясненням сторін і прийшов до помилкового висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач на час виступу в засобах масової інформації обіймав посаду голови СБУ, мав інформацію про порушення кримінальної справи, у тому числі щодо діяльності позивача та зібраних по справі матеріалів. Оціночні судження відповідача не можна визнати як факт розповсюдження відомостей, які принижують честь і гідність, шкодять діловій репутації позивача. Позивач обіймав посаду заступника Генерального прокурора України, тобто був публічною особою та повинен бути готовий до критики, щодо своєї діяльності, як посадовця вищого рангу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦК України, будь-яка юридична особа має право на недоторканість ділової репутації, яке відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України охороняється цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про інформацію» особи винні у порушенні законодавства про інформацію, зокрема, у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність.

П. "і" ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачає обов'язок телерадіоорганізації спростувати інформацію, визнану недостовірною, наклепницькою, тощо, а ст. 64 цього ж закону передбачає право юридичної особи вимагати спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Особа звільняється від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно значимою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вислови відповідача та пояснення сторін суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку, що зазначені висловлювання, є оціночними судженнями, а тому відповідач не несе відповідальність за їх оприлюднення.

Позивач не надав доказів того, що інформація відповідача принижує його честь і гідність, шкодить діловій репутації.

Враховуючи європейські стандарти у реалізації прав та свобод людини, у вирішенні спорів, пов'язаних з реалізацією свободи слова та поглядів, апеляційний суд прийшов до правильного висновку, що оціночні судження відповідача не можна визнати як факт розповсюдження відомостей, які принижують честь і гідність, шкодять діловій репутації позивача.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї.

Не погоджуючись із думкою складу колегії вважаю, що рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову відповідає вимогам діючого законодавства.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І.Євтушенко