АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9765/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1074/17Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Дорош А.І., Триголова В.М., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому прохав стягнути з нього заборгованість за опалення місць загального користування в сумі 1571 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі - 1378 грн. 28 грудня 2016 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3

У січні 2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги, згідно яких остаточно прохав: стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за послуги опалення МЗК за період з 01.10.2007 по 01.09.2010 в розмірі 341 грн. 38 коп.; стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послуги опалення МЗК за період 01.10.2010 по 01.01.2017 в розмірі 1598 грн. 15 коп.; а також стягнути з відповідачів витрати понесені підприємством на оплату судового збору.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 задоволено частково. Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 площа Конституції, 3, квартира №9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго суму боргу в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 25 (двадцять пять) коп., судового збору - 427 (чотириста двадцять сім) грн. 18 коп.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_3, останнє відоме місце реєстрації м. Полтава площа Конституції, 3, квартира №9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго суму боргу в розмірі 341 (триста сорок одна) грн. 38 (тридцять вісім) коп., судового збору - 299 (двісті девяносто девять) грн. 02 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилось Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохало змінити рішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року в частині суми заборгованості стягненої з ОСОБА_2, зокрема стягнути на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послугу з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.10.2010 р. по 01.01.2017 р. в розмірі 1110,90 грн., та судовий збір, який був сплачений при подачі позовної заяви до суду першої інстанції. В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін. Витрати, понесені підприємством при подачі апеляційної скарги, покласти на відповідачів. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суперечить дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Судове засідання проводилось за участі представників апелянта та відповідача ОСОБА_2, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, укладеним на основі повно і всебічно зясованих обставин. Суд оцінює незалежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою м. Полтава, площа Конституції, 3АДРЕСА_1, що слідує із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за №27296246 від 13.09.2010 (а.с.50). Відповідно до договору дарування від 10.09.2010 року ОСОБА_3 безоплатно передав у власність синові - ОСОБА_2, однокімнатну квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Полтава, площа Конституції, 3, котра належала батькові на праві власності відповідно договору купівлі-продажу від 05.04.2007 та зареєстрована в БТІ 22.05.2007 за №14630689. (а.с.44-49). Таким чином, власником зазначеної квартири з 22.05.2007 по 13.09.2010 був ОСОБА_3, а з 13.09.2010 по цей час ОСОБА_2

Споживач ОСОБА_3 відключив приватну квартиру № 8, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, площа Конституції, 3, від системи централізованого опалення. (а.с.10). 20 липня 2007 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було зафіксовано та складено акт перевірки системи теплопостачання. Система опалення та гарячого водопостачання квартири за адресою м. Полтава, площа Конституції, 3, квартира №8 підключена до двоконтурного котла на газовому паливі (а.с.10). Взаємовідносини підприємства ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачів по наданню послуг на опалення місць загального користування врегульовані відповідними договорами.

Відповідачі порушили умови укладених договорів та вимог закону, а саме: обовязок по оплаті спожитих послуг теплопостачання щодо опалення місць загального користування виконували не належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в період з 01.10.2007 по 01.09.2010 у ОСОБА_3 в розмірі 341 грн. 38 коп., в період з 01.10.2010 по 01.01.2017 у ОСОБА_2 1598 грн. 15 коп. (а.с.60-62).

Також, з наданих матеріалів справи вбачається, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 17.09.2016 зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій прохали стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за опалення місць загального користування. Проте, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.10.2016 року у справі №554/7607/16-ц відмовлено у прийнятті заяви ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (а.с.5). Таким чином, після отримання ухвали суду від 19.10.2016 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 24.11.2016 звернулося до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суд першої інстанції виходив з того, що факт подання 16.09.2016 до суду позивачем заяви про видачі судового наказу, перервав перебіг строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості з 13.09.2010, а тому в цій частині строк розпочався заново з моменту подання зави, тобто з 16 вересня 2016 року. Тому, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку про стягнення на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 341 грн. 38 коп. за період 01.10.2007 по 01.09.2010, а з ОСОБА_2 - 487 грн. 25 коп. за період з 16.09.2013 по 16.09.2016, тобто в межах строку позовної давності.

Проте, повністю з таким висновком суду, колегія суддів, погодитись не може з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених КМУ від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку та оскільки послуги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» фактично та належним чином надавалися, а тому колегія суддів вважає, що нарахування за опалення місць загального користування є правомірними.

Так, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» після уточнення позовних вимог просило суд стягнути з відповідачів заборгованістьза послуги опалення МЗК з ОСОБА_3 за період з 01.10.2007 по 01.09.2010 в розмірі 341 грн. 38 коп., а з ОСОБА_2 заборгованість за послуги опалення МЗК за період 01.10.2010 по 01.01.2017 в розмірі 1598 грн. 15 коп., а також стягнути з відповідачів витрати понесені підприємством на оплату судового збору.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи дані позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 341 грн. 38 коп. за період з 01.10.2000 р. по 01.09.2010 року.

Однак, зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 487 грн. 25 коп. з вказівкою при цьому, що строк позовної давності необхідно обраховувати за період з 16.09.2013 по 16.09.2016 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Тому, враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Таким чином, оскільки підприємство 16.09.2016 року звернулося з заявою про видачу судового наказу до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення місць загального користування, а отже даний процесуальний факт свідчить про переривання строку позовної давності. Тобто, за межами строку позовної давності залишається сума в розмірі 487,25 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом було невірно обчислено розмір суми заборгованості за послугу з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.10.2010 по 01.09.2013 року в розмірі 487, 25 грн., замість належної до стягнення суми заборгованості в розмірі 1110,90 грн.

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та зміни рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року в частині розміру стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2017 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2, змінити, стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 площа Конституції, 3, квартира №9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго суму боргу в розмірі 1110 (одна тисяча сто десять) грн. 90 (девяносто) коп., та розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 36 (тридцять шість) коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: