Ухвала

іменем україни

19 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» з одностороннього блокування карткових рахунків № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, на яких знаходяться належні йому кошти на загальну суму 70 644 грн 25 коп., стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 82 983 грн 76 коп., з яких: 70 644 грн 25 коп. - кошти, які знаходяться на його карткових рахунках, 114 грн 68 коп. - інфляційні втрати за період з 12 серпня 2015 року по 18 листопада 2015 року, 574 грн 83 коп. - 3% річних від простроченої суми за період з 12 серпня 2015 року по 18 листопада 2015 року, 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 1 650 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у 2012 році між ним та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил про надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір про надання банківських послуг, у результаті чого було відкрито карткові рахунки, які обслуговуються картками № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Зазначав, що 12 серпня 2015 року йому стало відомо, що

ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку припинив видачу коштів з його рахунків та заблокував належні йому карткові рахунки, на яких знаходилось 70 644 грн 25 коп., що підтверджується довідкою від 10 листопада 2015 року, виданою Каховським відділенням ПАТ КБ «ПриватБанк».

З серпня 2015 року він намагався вирішити вказане питання шляхом переговорів через контакт-центр банку, онлайн-консультантів, однак позитивного результату не отримав. Крім того, звертався до відповідача й з письмовим зверненням, за наслідками розгляду якого про конкретні причини блокування карток йому так і не стало відомо.

Посилаючись на те, що його неодноразові звернення до банку залишились без задоволення, його особисті кошти, що розміщенні на зазначених вище рахунках, йому недоступні, відтак ПАТ КБ «ПриватБанк» порушує його права як споживача, просив позов задовольнити.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» з одностороннього блокування карткових рахунків ОСОБА_3 № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 кошти, які знаходяться на рахунках № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 у розмірі 70 644 грн 25 коп.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати за період з 12 серпня 2015 року по 18 листопада 2015 року у розмірі 114 грн 68 коп. та 3 % річних у розмірі 574 грн 83 коп.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито поточні рахунки, які обслуговуються картками № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Станом на 10 листопада 2015 року на карткових рахунках ОСОБА_3 знаходяться його грошові кошти на загальну суму 70 644 грн 25 коп., з яких: на картковому рахунку НОМЕР_1 - 21 243 грн 30 коп., на картковому рахунку НОМЕР_2 - 27 279 грн 72 коп., на картковому рахунку НОМЕР_3 -18 005 грн 60 коп.; на картковому рахунку НОМЕР_4 - 63 грн, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 листопада 2015 року.

12 серпня 2015 року банком заблоковано зазначені вище рахунки.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись положеннями ст. 1074 ЦК України, виходив із того, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом, у зв'язку з чим дійшов висновку про стягнення на користь позивача грошових сум, заблокованих на рахунках відповідачем, а також інфляційних втрат та 3 % річних.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в досудовому порядку неодноразово звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, заявою-вимогою про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні грошовими коштами на поточних рахунках, однак відповіді, що надавалися відповідачем неконкретні, в них наведено всі можливі причини зупинення обслуговування карткових рахунків без зазначення причини блокування карткових рахунків позивача (а. с. 10-18).

При цьому, зі змісту заяви від 21 вересня 2015 року, адресованої голові правління ПАТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що службою безпеки банку ОСОБА_3 повідомлено про те, що його картки заблоковані у зв'язку з внесенням через термінал грошових купюр з фарбою.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.

Згідно зі ст. 1066 ЦК Україниза договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1067 ЦК Українидоговір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Приписами ст. 1068 ЦК Українивстановлено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК Україниобмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму»суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму».

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази дотримання банком зазначених вище вимог, а також, яку саме незаконну операцію було здійснено позивачем та на підставі чого заблоковано його карткові рахунки, оскільки відповіді, наданні ПАТ КБ «ПриватБанк», не містять конкретної причини припинення операцій за картковими рахунками позивача.

При цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні дії позивача під час блокування карткового рахунку у строки, передбачені законом.

Згідно з ст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом.

Відтак, суди дійшли й вірного висновку щодо відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року, оскільки вони є законні та обґрунтуванні, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М.Фаловська