Справа № 139/224/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

секретаря судових засідань ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_5 до Спілки співвласників майнових паїв с. Роздолівка в особі ОСОБА_3 про визнання нелегітимними зборів власників майнових паїв, визнання незаконним рішення зборів власників майнових паїв та протоколу № 2 від 06 березня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником майнового паю в колишньому КСП «Прогрес» с. Роздолівка в розмірі 207 гривень або 0,03 відсотка. В лютому 2016 року співвласники майнових паїв розділилися майном на дві групи. У новостворену спілку ввійшли, крім позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_3, ще 31 особа, а всього - 33 власника майнових паїв.

На загальних зборах власників майнових паїв 06 березня 2016 року було прийнято рішення, зокрема, не розпайовувати колишню контору КСП «Прогрес» с. Роздолівка, а залишити її для потреб жителів села. Рішення загальних зборів співвласників були оформлені протоколом № 2.

Позивач вважає збори співвласників майнових паїв нелегітимними, оскільки із 24 присутніх на зборах осіб 15 не були співвласниками і не мали повноважень від співвласників.

23 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсними рішення загальних зборів новоствореної спілки співвласників майнових паїв с. Роздолівка від 06 березня 2016 року та протокол № 2 загальних зборів співвласників майнових паїв с. Роздолівка від 06 березня 2016 року.

Представник позивача за довіреністю (а.с. 8) ОСОБА_2 підтримала позов свого довірителя і пояснила: Її чоловік - позивач у справі є співвласником майнового паю в колишньому КСП «Прогрес» с. Роздолівка. До складу спілки входить 33 співвласника, головою спілки у грудні 2015 року обрано ОСОБА_3. 06 березня 2016 року було проведено загальні збори співвласників, але на них не було запрошено всіх співвласників. Оголошення про проведення зборів не було, на них запрошували по телефону. Не було відомо, який порядок денний, ніхто його не оголошував і не затверджував. Крім того, 15 із присутніх на зборах осіб не є співвласниками майнових паїв і не мали довіреностей. Але всі ці люди голосували за пропозицію залишити у власності громади села не розпайованим приміщення контори. Протокол зборів не вівся на місці, а був складений і підписаний особою, яка взагалі не є співвласником майна.

Представник позивача за довіреністю (а.с. 33-34) ОСОБА_1 підтримала позовну вимогу ОСОБА_5 і пояснила: Хід і рішення загальних зборів співвласників майнових паїв, що мали місце 06 березня 2016 року, викладені в одному документі - протоколі № 2. З цього документа слідує, що реєстрація учасників не проводилася, у звязку з чим не є можливим визначитися з кворумом, порядок денний не голосувався, результати голосування зазначені лише по другому питанню, рішення по першому і третьому питаннях є неконкретизованими в частині переліку прізвищ та майна. Такі недоліки документа тягнуть визнання його та викладених у ньому рішень недійсними.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і суду пояснив: Його було обрано головою спілки співвласників майнових паїв 18 грудня 2015 року. Тоді співвласників було 105 чоловік. В лютому 2016 року частина власників майнових паїв захотіла вийти з паями до голови ТОВ «Обрій» с. Роздолівка ОСОБА_6 У спілці, яку він очолював залишилося 33 власника майнових паїв, а також 91 майновий пай, власники яких вмерли, а спадкоємці спадщини не оформили, а всього - 124 майнових паїв. Про загальні збори власників майнових паїв, призначених на 06 березня 2016 року, було поінформовано громаду села шляхом поміщення оголошення в центрі села на торговому ларьку, крім того, співвласники повідомлялися по телефону, або передавали один одному. Присутніх на загальних зборах співвласників або їх представників за довіреностями було 24 особи із 33. Список присутніх із підписами приєднано до протоколу загальних зборів. Сам протокол, з викладенням прийнятих на зборах рішень, вівся в місці проведення зборів, про що свідчать підписи голови, секретаря і членів. Визнає, що, можливо, і не всі необхідні реквізити зазначені у протоколі та рішеннях, але суть у ньому викладена та, про яку проголосувала більшість.

В судовому засіданні за клопотанням сторони позивача було допитано як свідка ОСОБА_7, який пояснив, що він також є власником майнового паю в колишньому КСП «Прогрес» с. Роздолівка. Стверджує, що ніякого оголошення про загальні збори на 06 березня 2016 року в центрі села не було, його ніхто не повідомляв про них ні по телефону, ні особисто. Також вважає, що збори були нелегітимними, а прийняті на них рішення - недійсними.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна вимога ОСОБА_5 є такою, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо.

З огляду на правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2 - 4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Судом безспірно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ХІІІ № 009511 від 03 серпня 2001 року, ОСОБА_5 належить частка у пайовому фонді майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» с. Роздолівка (а.с. 10).

Із позовної заяви, пояснень в судовому засіданні відповідача ОСОБА_3 та протоколу № 1 загальних зборів співвласників майнових паїв с. Роздолівка від 13 грудня 2015 року (а.с. 21-23) судом встановлено, що з грудня 2015 року співвласники майнових паїв в кількості 105 чоловік вирішили самостійно управляти майном, що перебуває у їх спільній частковій власності. З оглянутого в судовому засіданні (подав відповідач) протоколу № 3 загальних зборів співвласників майнових паїв с. Роздолівка від 18 грудня 2015 року головою спілки обрано ОСОБА_3.

Згідно із ч. 2 ст. 318 ЦК України всі субєкти права власності є рівними перед законом, а усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3 ст. 319 ЦК України). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Кожен із співвласників має право на виділ в натурі його частки із спільного майна за згодою інших співвласників (ч. 1 ст. 367 ЦК України).

Відповідно до Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками відповідно до договору. Договір про порядок володіння та користування майном укладається між співвласниками в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути нотаріально посвідчений. Зазначений договір може укладатися як усіма співвласниками, так і їх частиною - щодо належних часток у праві спільної часткової власності.

Із пояснень у судовому засіданні відповідача ОСОБА_3 та поданих ним документів (а.с. 43-51) слідує, що 28 лютого 2016 року співвласники майнових паїв у бувшому КСП «Прогрес» с. Роздолівка розділилися на дві групи та погодили виділення майна. Одну групу, до якої ввійшло 33 співвласника майнових паїв та 91 майновий пай, власники яких померли, а спадкоємці не оформили спадкових прав, очолив ОСОБА_3

Як слідує із пояснень учасників судового розгляду та поданих сторонами суду документів, договір про порядок володіння та користування майном між співвласниками не укладався. Але володіння та користування майном здійснюється за усним погодженням співвласників, а управління майном здійснюється через загальні збори співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно усіма співвласниками майнових паїв (п. 2.5. Рекомендацій).

06 березня 2016 року було скликано загальні збори співвласників майнових паїв під головуванням ОСОБА_3

Суд не приймає за правдиві твердження сторони позивача про те, що не було оголошення про збори та порядок денний засідання, оскільки таке твердження спростовується явкою на збори 24-ох співвласників, в тому числі і представника позивача за довіреністю ОСОБА_2, а також записом про порядок денний зборів («Як правильно розділити майно») у протоколі № 2 від 06 березня 2016 року (а.с. 24).

Твердження позивача та його представників у суді про те, що з 24-ох присутніх на зборах осіб, 15-ть (в суді звучала цифра - 17-ть) не мали повноважень для голосування також спростовано в судовому засіданні списком власників майнових паїв, що додано до протоколу засідання (а.с. 20), в якому маються відмітки про наявність довіреностей, а також оглянутими в судовому засіданні довіреностями, що малися у відповідача ОСОБА_3 біля протоколу засідання.

Таким чином відсутні підстави стверджувати про нелегітимність загальних зборів співвласників майнових паїв чи відсутність кворуму.

На засіданні співвласників майнових паїв 06 березня 2016 року було прийнято, зокрема, рішення нерозпайовувати колишню контору КСП «Прогрес», за яке проголосувало 23 особи із 24 присутніх, а одна особа утрималася (зі слів відповідача - представник позивача). Крім того, зборами прийнято рішення продати кілька одиниць техніки, щоб повернути гроші спадкоємцям померлих власників майнових паїв. Як пояснив суду відповідач, з питанням, яку саме техніку продавати співвласники не визначилися. Такі пояснення ОСОБА_3 стверджуються і інформацією, що міститься в листах директора Департаменту агропромислового розвитку № 04-01/13-Л-190-7 від 29.09.2016 (а.с. 4-5) та начальника управління агропромислового розвитку Мурованокуриловецької РДА № Л (7)п від 08.06.2016 (а.с. 6-7).

Рішення загальних зборів співвласників майнових паїв під головуванням ОСОБА_3 оформлено протоколом № 2 від 06 березня 2016 року (а.с. 11, 24-25).

Відповідно до ст. 4, 8, 10, 11, ЦПК України при здійсненні правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законами України, на принципах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Сторонами в цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 30 ЦПК України).

Фізичною особою цивільне право визнає людину як учасника цивільних відносин (ст. 24 ЦК України), а юридичною - організацію, що створена і зареєстрована у встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 80 ЦК України).

Відповідно до наведених вище норм Цивільного кодексу України та вимог Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється через загальні збори співвласників відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном.

Спілка (новостворена) співвласників майнових паїв с. Роздолівка не набула статусу юридичної особи, а тому не може відповідати за рішення загальних зборів співвласників майнових паїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 цієї норми закону наводить перелік основних способів захисту цивільного права та інтересу і дозволяє суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, але тільки тим, що встановлений договором або законом. Таким чином, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобовязальних правовідносин.

Підсумовуючи все вище викладене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача до спілки (новоствореної) співвласників майнових паїв с. Роздолівка протирічить ст. 16 ЦК України.

Керуючись: ст.ст. 3, 16, 356, 358 ЦК України, Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств», затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 179, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_5 відмовити в позові до Спілки співвласників майнових паїв с. Роздолівка в особі ОСОБА_3 про визнання нелегітимними зборів власників майнових паїв, визнання незаконним рішення зборів власників майнових паїв та протоколу № 2 від 06 березня 2016 року у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:_____________