Справа № 127/2-4168/2009
Провадження № 4-с/127/64/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 та просить визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні № 50777913 від 15.02.2017 року, зобовязати вчинити дії, яка мотивована тим, що 27.07.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниця видано виконавчий лист №2-4168-2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 131 725, 10 гривень, а також судових витрат: судового збору в сумі 1 310, 98 гривень та витрат на ІТЗ в сумі 250, 00 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2014 року заміно стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-4168-2009 від 27.07.2010 року. Однак, 21.02.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» отримало постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Скаржник вважає, що постанова старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу є передчасною та незаконною, оскільки державним виконавцем не в повній мірі вчинені всі необхідні виконавчі дії з розшуку майна та коштів боржника.

В судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 не зявились, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Представником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 суду подано заяви про розгляд справи у їх відсутність, в матеріалах справи містяться заперечення державного виконавця на дану скаргу, в яких зазначено, що ним вчинено всі дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомлено.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

27.07.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниця видано виконавчий лист №2-4168-2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 131 725, 10 гривень, а також судових витрат: судового збору в сумі 1 310, 98 гривень та витрат на ІТЗ в сумі 250, 00 гривень (а.с. 7)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2014 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-4168-2009 від 27.07.2010 року з АКБ «Східно-Європейський банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

06.04.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиціїіз заявою про примусове виконання судового рішення за виконавчим листом № 2-4168-2009(а.с. 9)

11.04.2016 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-4168-2009, виданого 27.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» боргу в сумі 131 098, 10 гривень ВП № 50777913 (а.с. 10).

11.04.2016 року старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень № 50777913, № 49723109 у зведене виконавче провадження № 53417034 (а.с. 54-55).

Із відповідей на запити №18192274 від 11.04.2016 року, № 24200134 від 16.01.2017 року, № 25051509 від 07.02.2017 року до ПФУ про осіб боржників, які отримують пенсії щодо ОСОБА_1 вбачається, що інформації не знайдено (а.с. 11, 13 (зворот), а.с. 51).

Згідно відповіді на запит №18192268 від 11.04.2016 року до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями щодо ОСОБА_1 інформація відсутня (а.с.12).

Згідно відповідей на запити №24200143 від 16.01.2017 року, №25051518 від 07.02.2017 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб щодо ОСОБА_1 інформація відсутня (а.с. 14, 52).

Згідно відповідей на запити №24200142 від 16.01.2017 року, №25051517 від 07.02.2017 року до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорту на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 15 (зворот), а.с. 50).

Із відповідей на запити №18192290 від 11.04.2016 року, №24200135 від 16.01.2017 року, №25051510 від 07.02.2017 року до ПФУ про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи вбачається, що інформації щодо ОСОБА_1 не знайдено (а.с.13, 15, 49).

Згідно відповіді територіального сервісного центру МВС України у Вінницькій області за вих. №31/2-8788, відповідно до БД АІС «ДАІ 2000» УДАІУ країни у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС за громадянами, вказаними у постановах, транспортні засоби не зареєстровані (а.с.12 (зворот)). Запити до територіального сервісного центру МВС України у Вінницькій області державним виконавцем направлялись 11.04.2016 року, 16.06.2016 року (а.с. 43, 56,).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_2 відомості в реєстрах відсутні (а.с. 16).

Згідно акту державного виконавця від 04.11.2016 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 53417034, а саме при виході за адресою: м. Вінниця, вул. Пушкіна, буд. 25, встановлено, що вхідні двері ніхто не відчинив, майновий стан боржника перевірити не вдалось. В дверях залишено виклик державного виконавця на 14.11.2016 року (а.с. 62).

Згідно акту державного виконавця від 14.11.2016 року, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 53417034 встановлено, що боржник ОСОБА_1 зявився за викликом державного виконавця, від подачі письмових пояснень відмовився. Усно повідомив, що про рішення щодо стягнення з нього коштів йому відомо, але сплатити не може, оскільки будь-якого майна та коштів не має (а.с.61).

15.02.2017 року старшим державним виконавцем Касяновським М.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №50777913 (а.с.5).

15.02.2017 року супровідним листом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було направлено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену у ході виконання виконавчого документа: виконавчий лист №2-4168-2009 від 27.07.2010 року, що видав Ленінський райсуд м. Вінниці (а.с. 4).

Визначаючись щодо правомірності вимог скарги суд виходить з того, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах,в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 цього Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме з урахуванням наведеної норми закону, постановою державного виконавця виконавчий лист №2-4168-2009 від 27.07.2010 повернуто стягувачу з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вчинялись всі необхідні дії щодо встановлення наявності майна у боржника, на яке можна було б звернути стягнення, але такого майна виявлено не було.

Отже, державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб встановлений законом винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В той же час, слід зазначити, що згідно з частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент повернення виконавчого листа стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, а відтак права стягувача винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не порушені.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що посилання скаржника у скарзі на незаконність постанови державного виконавця, а також дій державного виконавця повязаних з її винесенням, не знайшли свого підтвердження при розгляді скарги, висновки скаржника щодо порушення його прав є помилковими та повністю спростовуються матеріалами справи, а тому у задоволенні скарги, з підстав її заявлення, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 378, 383 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Жмудь