Справа № 580/180/17
Номер провадження 2/580/169/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Лебединський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Гури А. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1П ,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині в режимі відео конференції з Валківським районним судом Харківської області справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на користь відповідачки та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина на користь позивача,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду в інтересах свого довірителя, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Лебединського районного суду від 12.10.2011 року в справі № 2-557/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. З моменту винесення рішення він в добровільному порядку сплачував аліменти на утримання сина до травня 2016 року включно. В червні 2016 року неповнолітній ОСОБА_6 приїхав до нього на літні канікули та висловив своє бажання проживати з ним. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 06.12.2016 року в справі № 615/1061/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення місця проживання дитини визначено місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком - ОСОБА_7 в с. Великий Вистороп Лебединського району Сумскої області по вул. Бережній, 23. З того часу дитина проживає з батьком за вищевказаною адресою. На момент звернення до суду з даним позовом між сторонами не досягнена згода з приводу виконання відповідачкою свого обовязку утримувати дитину. Тому він просить припинити стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з ОСОБА_4 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду.

В попередньому судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; визнати виконавчий лист № 2-557/11, виданий 12.10.2011 року Лебединським районним судом Сумської області, таким, що не підлягає виконанню; стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.02.2017 року і до повноліття сина, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місць.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково: погодилась на припинення стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 на її користь, але не згодна сплачувати аліменти на його утримання на користь позивача, оскільки добровільно надсилає кошти синові на його прохання, а сплачувати аліменти по виконавчому листу не має можливості, так як має на своєму утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. Разом з тим, вона не заперечує, щоб син повернувся до неї у Валківський район Харківської області і проживав з нею, якщо його не може утримувати позивач.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст.ст. 77, 79, 80, 180, 182-183 та ст.191 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що 02.01.2004 року в с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області народився ОСОБА_6 (а.с.6), батьком якого є позивач ОСОБА_3, а матірю відповідачка ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП № 132461 від 03.07.2012 року.

З копії рішення Лебединського районного суду Сумської області №2-557/11 від 12.10.2011 року (а.с.10) вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, укладений 12.04.2003 року в виконкомі Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області , актовий запис № 06, розірвано. Неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишений на проживання з матірю. Стягнуто кожного місяця, починаючи з 19.09.2011 року аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_4, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області № 615/1061/16-ц від 06.12.2016 року (а.с.11-12) визначене місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6 з батьком - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_9.

З довідки Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області № 02-35/462 від 05.08.2016 року (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_10, разом з ним поживають: ОСОБА_10 дружина, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 син ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Великовисторопського НВК загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 03 від 03.02.2017 року (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_6 з 01.09.2016 року навчається у Великовисторопському НВК: ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ.

З довідки Пенсійного фонду України Лебединського обєднаного УПФУ Сумської області № 2020 від 02.08.2016 року (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_3 являється інвалідом другої групи з дитинства та отримує пенсію в розмірі 1353 грн. 01 коп. Відповідно до пенсійного посвідчення № від 18.04.2013 р. (а.с.7) пенсія йому встановлена довічно.

З копії паспорта відповідачки (а.с.27,28) вбачається, що 18.09.2015 року в виконкомі Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області зареєстрований її шлюб з ОСОБА_11, після реєстрації шлюбу її прізвище ОСОБА_11.

З довідки Лебединського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 6043-13.8 від 20.04.2017 року (а.с.46) вбачається, що проведеною перевіркою в автоматизованій системі виконавчих проваджень було встановлено, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_3 у відділі ДВС не перебувало.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана доказати ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що на теперішній час відсутні правові підстави для стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, оскільки останній проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, а тому вимоги про припинення стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до наступного :

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

В силу ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідачка проживає окремо від нього та не надає допомогу на його утримання, чим порушує свій обовязок, як матері, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 180 СК України.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 - до досягнення ним повноліття відповідно ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України. При цьому суд не погоджується з доводами відповідачки, що вона не може сплачувати аліменти на утримання сина, так як має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, оскільки ці її діти мають своїх батьків, які повинні їх утримувати. ОСОБА_8 того, як ствердила в судовому засіданні відповідачка, на їх утримання вона отримує соціальну допомогу в розмірі 1750 грн. щомісячно.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення вимог позивача, який звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.77, 79, 80, 180, 182, 191СК України, ст.ст. 3, 10, 15, 57, 88, 157-158-1, 196, 208, 209, 213,214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття за рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.10.2011 року.

Визнати виконавчий лист № 2-557/11, виданий 12.10.2011 року Лебединським районним судом Сумської області, таким, що не підлягає виконанню та зобовязати відповідачку повернути його Лебединському районному суду.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_11, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_12, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 07.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України, (яка розташована вул. Липській, 18/5 м. Київ, 01601), ідентифікаційний код юридичної особи , судовий збір в розмірі 640 грн. отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/ 21081100; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення, а відповідачкою, яка не була присутня в залі судового засідання при проголошенні рішення, протягом 10 днів з отримання копії рішення.

Суддя Гура А. О.