АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/3807/16-ц Головуючий у І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/791/873/17 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 08 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИЛА:

у березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ОСОБА_3, в остаточних вимогах якого посилався на те, що на підставі кредитного договору № 3/ж-О1 від 05 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4 остання отримала кредит у розмірі 20800 доларів США під 14,5 % річних на строк до 01 червня 2021 року на придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_1, цього ж дня в забезпечення договору між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 3/ж-О1-1, у лютому 2016 року вона довідалася, що 02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 1 до вказаного кредитного договору, яким розмір процентів за користування кредитом було збільшено з 14,5 до 14,7 річних, укладення додаткового договору та зміна розміру відсоткової ставки відбулися без згоди ОСОБА_3, з посиланням на ч. 1 ст. 559 ЦК України у позові поставлено питання про припинення дії договору поруки з моменту укладення додаткового договору № 1 від 02 червня 2008 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської областівід 08 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено, ухвалено визнати припиненим договір поруки № 3/ж-О1-1 від 05 червня 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 3/ж-О1 від 05 червня 2006 року, з 02 червня 2008 року з моменту укладення додаткового договору № 1 до кредитного договору № 3/ж-О1 від 05 червня 2006 року.

В апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки п. 2.6 договору поруки передбачено, що у випадку зменшення або збільшення процентної ставки за кредитним договором поручитель несе відповідальність з врахуванням цих змін, тому Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» не було зобов'язане узгоджувати або підписувати додаткову угоду з поручителем про зміну відсоткової ставки, п. 4.3 договору поруки, за яким всі зміни та доповнення до цього договору мають вноситися за взаємною згодою сторін і складатися у письмовій формі, стосується зміни договору поруки, суд першої інстанції не вірно оцінив положення договору поруки між сторонами, відповідно до п. 4.2 договору поруки поручитель підтвердив, що йому відомі усі умови кредитного договору, таким чином він знав про можливу зміну відсоткової ставки та необхідність узгодження вказаної зміни лише з позичальником ОСОБА_4, зміна відсоткової ставки відбулася в 2008 році, після вказаної дати боржником здійснювалися платежі за кредитом та жодних заперечень від поручителя ОСОБА_3 щодо підвищення відсоткової ставки на адресу банківської установи не надходило.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи сторони свої процесуальні позиції підтримали, при цьому представник Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» вимоги скарги підтримав, ОСОБА_2 щодо її вимог заперечував.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 3/ж-О1, за яким останній надано кредит у розмірі 20800 доларів США під 14,5 % річних на строк до 01 червня 2021 року на придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_1, 02 червня 2008 року до вказаного кредитного договору між цими ж сторонами було укладено додатковий договір № 1, яким внесено зміни до його п. 3.2 із збільшенням процентів за користування кредитом до 14,7 % річних, п. п. 3.7, 3.8, 3.9 кредитного договору передбачено можливість та порядок зміни процентної ставки за користування кредитом з узгодженням таких змін лише з боржником, 05 червня 2006 року в забезпечення кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 3/ж-О1-1, його п. 2.6 встановлено, що у випадку зменшення або збільшення процентної ставки за кредитним договором поручитель несе відповідальність з врахуванням цих змін.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

У відповідності до положень ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Сторонами не заперечується того факту, що з укладенням до кредитного договору додаткового договору про збільшення процентної ставки було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його окремого повідомлення, проте така умова була узгоджена п. 2.6 договору поруки та передбачалася умовами кредитного договору, за виконання якого він поручився, п. 4.3 договору поруки регулює порядок внесення змін до договору, а не порядок збільшення процентної ставки, за відсутності обставин, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України, відсутні і законні підстави для задоволення заявленого позову.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення у справі скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 08 лютого 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик