Провадження №2/389/1164/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс», комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг», заступника міського голови м. Знамянка Кіровоградської області ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про стягнення заборгованості по оплаті за листами непрацезданості, заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс», комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг», заступника міського голови ОСОБА_3, уточнивши в ході судового розгляду вимоги якого, в остаточній редакції своїх вимог просив: стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» оплату по лікарняним листам за: №157567 в сумі 1419,90 грн., №589306 в сумі 1419,90 грн., №157549 в сумі 1402,05 грн.; стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» заробітну плату за 09 вересня 2016 року в сумі 234 грн. 89 коп.; стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в загальній сумі 46 344,76 грн. обраховану шляхом множення середнього заробітку, а саме 282 грн. 59 коп. на кількість днів затримки, починаючи з 12 вересня 2016 року по 10 травня 2017 року; стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» компенсацію втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати (інфляційні втрати), розраховану за методикою вказаною ПКМУ від 21 лютого 2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» у розмірі 525,12 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що у період з 31 грудня 2010 року по 09 вересня 2016 року працював керівником ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» на підставі контракту. Останній контракт був укладений 03 листопада 2015 року. Згідно з умовами контракту його було призначено на посаду керівника ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» на термін з 03 листопада 2015 року по 31 грудня 2025 року. Проте, 22 квітня 2016 року ОСОБА_2 міською радою було прийняте рішення №175 «Про припинення комунальних підприємств «Ринокторгсервіс», «Знамянська міська друкарня», Знамянське спеціалізоване міське комунальне підприємство «Ритуал», «Знамянська житлово-експлуатаційна контора №1» шляхом приєднання до комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг». Другим пунктом вказаного рішення затверджено склад комісії з припинення комунальних підприємств. Головою комісії призначено ОСОБА_3 заступника міського голови. Пунктом четвертим вказаного рішення визнано комунальне підприємство «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг» правонаступником зобовязань, активів і пасивів комунальних підприємств Ринокторгсервіс», «Знамянська міська друкарня», Знамянське спеціалізоване міське комунальне підприємство «Ритуал», «Знамянська житлово-експлуатаційна контора №1». 09 вересня 2016 року міським головою ОСОБА_4 було прийняте розпорядження №441-к про звільнення його з посади керівника ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс», припинивши дію контракту у звязку з реорганізацією, скороченням чисельності (штату) працівників (п.1 ст.40 КЗпП України).

Станом на 10 травня 2017 року всупереч положенням ст.47 КЗпП України та ст.116 КЗпП, йому не виплачені: оплата по лікарняним листам за №157657, №589306, №157549 та заробітна плата за 09 вересня 2016 року в сумі 234 грн. 89 коп.

З огляду на зазначене позивач вважає, що також має право на компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та на компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та уточненнях до неї.

Представник відповідача ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс», який одночасно є і представником відповідача - заступника міського голови ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 234,89 грн., заборгованості по оплаті лікарняних, а також в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3038,89 грн. та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати в сумі 18,53 грн. В іншій частині позовних вимог просив відмовити, вказуючи на їх безпідставність.

Представник відповідача комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними та необґрунтованими. Вказав, що наразі припинення комунальних підприємств за рішенням сесії №175 від 22 червня 2016 року триває. Процедура передачі всіх майнових та інших прав і обовязків реограгізованих підприємств до його правонступника комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг» не закінчена. Надані позивачем листки непрацездатності на адресу КП «ОСОБА_2 ККП» (листи з 18 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року, з 09 вересня 2016 року по 18 серпня 2016 року, 19 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року) комунальним підприємством 27 вересня 2016 року направлено для розгляду голові комісії з припинення комунальних підприємств ОСОБА_3, які прийняті та зареєстровані, оскільки на законодавчому рівні та за розясненням ОСОБА_2 міжрайонної виконавчої дирекції відділення ФСС з ТВП комунальне підприємство «ОСОБА_2 ККП» не має відповідних підстав сплачувати їх.

Представник третьої особи Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2015 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради в особі міського голови ОСОБА_5 було укладено контракт з ОСОБА_1, за яким останній наймається (призначається) на посаду керівника ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» на термін з 03 листопада 2015 року по 31 грудня 2025 року. За виконання обовязків, передбачених цим контрактом, керівнику нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством внаслідок його господарської діяльності, виходячи з встановленого йому посадового окладу у розмірі 1378 грн. помноженого на коефіцієнт 2,5, що затверджений рішенням виконавчого комітету і фактично відпрацьованого часу; встановленого йому розміру премії 50% до посадового окладу. Пунктом 5.2 контракту визначено, що контракт припиняється: а) після закінчення терміну дії контракту; за згодою сторін; в) з ініціативи виконавчого комітету до закінчення терміну його дії у випадках передбачених в п.5.3 контракту; г) з ініціативи керівника до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених п.5.4. цього контракту; д) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом (а.с.9-13).

22 квітня 2016 року одинадцятою сесією ОСОБА_2 міської ради сьомого скликання було прийнято рішення №175 «Про припинення комунальних підприємств «Ринокторгсервіс», «Знамянська міська друкарня», Знамянське спеціалізоване міське комунальне підприємство «Ритуал», «Знамянська житлово-експлуатаційна контора №1» шляхом приєднання до комунального підприємства «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг». Пунктом першим рішення, вирішено припинити комунальні підприємства, зокрема ЗМКП «Ринокторгсервіс». Другим пунктом вказаного рішення затверджено склад комісії з припинення комунальних підприємств, головою комісії призначено ОСОБА_3 заступника міського голови. Пунктом четвертим вказаного рішення визнано комунальне підприємство «ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг» правонаступником зобовязань, активів і пасивів комунальних підприємств «Ринокторгсервіс», «Знамянська міська друкарня», Знамянське спеціалізоване міське комунальне підприємство «Ритуал», «Знамянська житлово-експлуатаційна контора №1» (а.с. 6-8).

Трудова книжка позивача свідчить про те, що він з 01 січня 2011 року призначений керівником МКП «Ринокторгсервіс», а 09 вересня 2016 року звільнений з посади шляхом припинення дії контракту, у звязку з реорганізацією ЗМКП «Ринокторгсервіс» внаслідок скорочення чисельності (штату) працівників (п.1 ст.40 КЗпП України). Запис про звільнення внесено на підставі розпорядження міського голови ОСОБА_2 міської ради №441-к від 09 вересня 2016 року (а.с. 14-15,16).

Відповідно до листка непрацездатності серії АГІ №157549 виданого 08 серпня 2016 року ОСОБА_1 з 18 липня по 08 серпня 2016 року перебував на лікарняному, тобто 22 дні (а.с.140). Листок непрацездатності серії АГЮ №589306 виданий 09 серпня 2016 року свідчить про те, що ОСОБА_1 з 09 серпня 2016 року по 13 серпня 2016 року перебував на лікарняному, тобто 10 днів (а.с.142). Згідно з листком непрацездатності серії АГІ №157567 виданого 08 вересня 2016 року ОСОБА_1 з 19 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року перебував на лікарняному, тобто 21 день (а.с.144).

З розрахунків лікарняних листів вбачається, що за листком непрацездатності № 157549 (з 18 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року) нараховано до виплати всього 6169 грн. 02 коп., в тому числі за перші пять днів 1402,05 грн.; за листком непрацездатності №589306 (з 09 вересня 2016 року по 18 серпня 2016 року) нараховано до виплати допомогу всього в сумі 2839 грн. 80 коп., з яких за перші пять днів 1419,90 грн.; за листком непрацездатності №157567 (з 09 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року) нараховано допомогу загалом в сумі 5963 грн. 58 коп., з яких за перші пять днів 1419,90 грн. (а.с.141,143,145).

Листом керівника КП «ОСОБА_2 ККП» від 27 вересня 2016 року №156, листки непрацездатності ОСОБА_1 серії АГІ №157549 (з 18 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року), серії АГЮ №589306 (з 09 вересня 2016 року по 18 серпня 2016 року), серії АГІ №157567 (з 19 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року) та довідка форми ОК-5 №407 від 12 вересня 2016 року ОСОБА_2 Пенсійного фонду «Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1М» про відомості щодо його трудового стажу, були надіслані на адресу Голови ліквідаційної комісії - заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_3, для подальшого вирішення питання (а.с.33).

З довідок голови ліквідаційної комісії Знамянське МКП «Ринокторгсервіс» вбачається. що ОСОБА_1 у травні 2016 року відпрацьовано 2 робочі дні = 547 грн. 17 коп. (норма 19 робочих днів). У червні відпрацьовано 5 робочих днів = 1430 грн. 93 коп. (норма 20 робочих днів), загальна сума становить 1978 грн. 10 коп./ 7 робочих днів = 282 грн. 59 коп. За травень червень норма робочих днів 39/2 = 19,5 днів. Середньомісячна заробітна плата становить 5510 грн. 51 коп. (282 грн. 59 коп.х19,5 днів), тобто розмір середньоденної заробітної плати складає 282,59 грн. Заробітна плата ОСОБА_1 не виплачена за один робочий день в сумі 234,89 грн. (а.с.86,87,88-89,90).

З листа - розяснення ОСОБА_2 міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності наданого на запит голови ліквідаційної комісії з припинення комунальних підприємств ОСОБА_3 вбачається, що листки непрацездатності за період з 18 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року, видані на імя ОСОБА_1 мають бути подані застрахованою особою до роботодавця Знамянське МКП «Ринокторгсервіс», з яким він на момент настання страхового випадку перебував у трудових відносинах. Страхувальник Знамянське МКП «Ринокторгсервіс» має звернутися із заявою розрахунком до ОСОБА_2 міжрайонної виконавчої дирекції обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності затвердженого постановою правління Фонду від 22 грудня 2010 року №26 (а.с.147).

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обовязків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами той факт, що на день розгляду судом справи Знамянське міське комунальне підприємство «Ринокторгсервіс» з Єдиного державного реєстру підприємств, організацій України не виключене, оскільки на даному підприємстві працює ліквідаційна комісія. Тобто права та обовязки підприємства що реорганізовується наразі нікому не передані і залишаються за ним.

Отже, обовязки по виплаті позивачу його розрахункових сум на думку суду мають покладатися саме на Знамянське міське комунальне підприємство «Ринокторгсервіс». Разом з цим, позивачем фактично вимог до КП "ОСОБА_2 комбінат комунальних послуг" та заступника міського голови ОСОБА_3 і не пред'явлено.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У судовому засіданні зясовано, що заборгованість ЗМКП «Ринокторгсервіс» по заробітній платі позивача становить 234,89 грн., що обраховані з урахуванням податків та інших необхідних обов'язкових платежів. Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду, та визнано представником ЗМКП «Ринокторгсервіс». Позивач в день звільнення працював, але розрахунок по заробітній платі у вказаному розмірі не був проведений із ним в день звільнення за відсутності спору про розмір належної до виплати суми заробітної плати. Зазначена заборгованість не виплачена до цього часу. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі підлягають безумовному задоволенню.

У судовому засіданні також зясовано, що позивачу була нарахована оплата за листами непрацездатності, а саме: за листком непрацездатності № 157549 (з 18 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року) нараховано до виплати всього 6169 грн. 02 коп., в тому числі за перші пять днів 1402,05 грн.; за листком непрацездатності №589306 (з 09 вересня 2016 року по 18 серпня 2016 року) нараховано до виплати допомогу всього в сумі 2839 грн. 80 коп., з яких за перші пять днів 1419,90 грн.; за листком непрацездатності №157567 (з 09 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року) нараховано допомогу загалом в сумі 5963 грн. 58 коп., з яких за перші пять днів 1419,90 грн. Оплата за вказаними листами непрацездатності не проведена.

Відповідно до ст. 253 Кодексу Законів про працю України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, в тому числі страхуванню від тимчасової непрацездатності.

Відповідно до п.1. ч.2 ст.10 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105),Фонд соціального страхування України зобов'язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

За приписами ст.ст. 18, 22, 30 Закону №1105, право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Частиною 5 статті 32 Закону визначено, що матеріальне забезпечення, передбачене цим Законом, виплачується у разі, якщо звернення за його призначенням надійшло не пізніше дванадцяти календарних місяців з дня відновлення працездатності, встановлення інвалідності, закінчення відпустки у звязку з вагітністю та пологами, смерті застрахованої особи або члена сімї, який перебував на її утриманні.

Відповідно до статті 34 цього ж Закону, фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена завстановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Районні, міжрайонні,міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26 від 22.12.2010 року передбачено, що підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок,що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства).

Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені Законом.

Таким чином, роботодавець оплату перших п'яти днів тимчасової непрацездатності працівнику внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснює за рахунок коштів підприємства, установи, організації та повинен вчинити для цього певні дії, зокрема - отримати лист непрацездатності від працівника; провести розрахунок суми оплати за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності за рахунок своїх коштів та суми допомоги по тимчасовій непрацездатності; заповнити та подати до Фонду соціального страхування заяви-розрахунку про нараховані застрахованій особі суми матеріального забезпечення за їх видами; отримати фінансування від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок, що відкривається роботодавцем, та здійснити виплату лікарняних позивачу.

У судовому засіданні зясовано, що позивачу не здійснено виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності за трьома листами непрацездатності в тому числі і за перші пять днів за рахунок коштів роботодавця. Так само останнім не було направлено до Фонду соціального страхування заяви-розрахунку про нараховані застрахованій особі - позивачу, суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, у зв'язку з чим і не було отримано відповідачем фінансування від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок, що має бути відкритий роботодавцем, та не здійснено виплату лікарняних позивачу, оскільки ці дії здійснюються у визначений строк.

Відтак, листи непрацездатності до даного часу не оплачені, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгована сума з оплати листів непрацездатності в межах заявлених позовних вимог, тобто по кожному листу непрацездатності за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності, а саме: за листком непрацездатності № 157549 (з 18 липня 2016 року по 08 серпня 2016 року) в сумі 1402,05 грн.; за листком непрацездатності №589306 (з 09 вересня 2016 року по 18 серпня 2016 року) 1419,90 грн.; за листком непрацездатності №157567 (з 09 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року) 1419,90 грн.

Отже, з урахуванням наведених обставин, виходячи із встановлення судом факту порушення прав позивача на оплату листів непрацездатності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із відповідача ЗМКП "Ринокторгсервіс" по оплаті листів непрацездатності в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) в загальній сумі 4 241,85 грн. (1402,05+1419,90+1419,90).

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постановах від 07 листопада 2012 року в справі за №6-135цс12 та від 14 листопада 2012 року в справі за №6-139цс12).

Разом з тим, за положеннями ст. 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про плату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок).

Так, абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1093 цс15.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, що включає в себе:

- основну заробітну плату. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткову заробітну плату. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави вважати, що допомога по тимчасовій непрацездатності входить до структури заробітної плати, а тому на вимогу про стягнення компенсації за листками непрацездатності також поширюються норми ст.117 КЗпП України.

Водночас, слід відзначити, що виплаті роботодавцем допомоги по тимчасовій непрацездатності передує певний комплекс дій - прийняття комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб) рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. При цьому, комісія розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник - роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок. Починаючи з шостого дня обовязок роботодавця по сплаті належних особі сум, повязаних з тимчасовою втратою працездатності виникає лише після перерахування даних сум на рахунок підприємства з відповідного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Враховуючи, що листи непрацездатності були подані позивачем на підприємство в день звільнення 09.09.2016 року, допомога по тимчасовій непрацездатності не могла бути йому виплачена в цей же день з огляду на вказані вище обставини, а відтак на вимогу ОСОБА_1 про стягнення компенсації за листками непрацездатності не поширюються норми ст.117 КЗпП України внаслідок відсутності вини роботодавця у невиплаті належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП.

Разом із цим, суд враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, згідно якої при розгляді справи про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно брати до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини, за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, а також те, що судом встановлено, що в день звільнення роботодавцем за відсутності спору не було виплачено позивачу заробітну плату за останній робочий день в сумі 234,89 грн., приймаючи до уваги, що розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 складає 282,59 грн. (а.с. 90), зважаючи на неістотність суми заборгованості, на яку поширюються правила статті 117 КЗпП (всього 234,89 грн.), у порівнянні із тим середнім заробітком, на який претендує позивач, суд вважає справедливим застосувати принцип співмірності та зменшити за таких обставин розмір компенсаційної виплати працівникові за затримку розрахунку до суми, яка визнана представником відповідача ЗМКП «Ринокторгсервіс» і яка становить 3038,89 грн.

Таким чином позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають частковому задоволенню в сумі 3038 (три тисячі тридцять вісім) грн. 89 коп.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Ст.1 ЗУ "Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 3 вказаного Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159, встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відповідачем ЗМКП "Ринокторгсервіс" були порушені строки виплати позивачу заробітної плати, тому в даному спорі підлягають застосуванню положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Розраховуючи суму компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати, суд виходить з наступного. Сума компенсації заробітної плати визначається шляхом перемноження індексів споживчих цін у процентному відношенні та діленням на 100 за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року та помноженням на суму невиплаченої заробітної плати (чистий дохід, що складає 189,08 грн. за вирахуванням податків та інших необхідних обов'язкових платежів).

Всього компенсація втрати частини заробітної плати (доходу) в звязку із порушенням строку виплати позивачу за оспорюваний період складає 20,42 грн. Індекс споживчих цін за даними Державної служби статистики України з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно становлять відповідно: 102,8, 101,8, 100,9, 101,1, 101, 101,8, 100,9 ((1,028х1,018х1,009х1,011х1,01х1,018х1,009)х100=110,8% (приріст 10,8%); 189,08х10,8/100=20,42).

Водночас, суд відзначає, що компенсація заробітної плати за час хвороби не має постійного характеру, оскільки виплачується лише у разі хвороби робітника і при наявності відповідного страхового стажу.

Виходячи з наведеного, компенсація заробітної плати за час хвороби не є доходом щодо якого можуть бути застосовані положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», оскільки у даному випадку відповідна виплата має разовий характер, тобто вичерпується одноразовою виплатою.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ЗМКП «Ринокторгсервіс» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 213-215, 294 ЦПК України, суд,- Вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 234 (двісті тридцять чотири) грн. 89 коп. з компенсацією втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати в сумі 20 грн. 42 коп.; заборгованість по оплаті листів непрацездатності в сумі 4 241 (чотири тисячі двісті сорок одна) грн. 85 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3038 (три тисячі тридцять вісім) грн. 89 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 міського комунального підприємства «Ринокторгсервіс» в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова