Справа №490/7714/16-ц 03.05.2017 03.05.2017 03.05.2017
Провадження №22-ц/784/1046/17
Справа № 490/7714/16-ц
Провадження № 22ц/784/1046/17 Головуючий суду у 1-ї інстанції Черенкова Н.П.
Категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

3 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Богуславською О.М,

за участю: представника відповідача - Хмельницького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2017 року

за його позовом

до Державної казначейської служби в Миколаївській області

(надалі - Казаначейство),

про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилався на те, що він як співвласник житлового будинку АДРЕСА_1 звернувся із заявою на ім'я начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області з проханням щодо організації перевірки незаконного будівництва, яке здійснюється іншим співвласником будинку ОСОБА_5

Але, в проведенні такої перевірки йому було відмовлено.

Тому, він звернувся за захистом своїх прав до суду адміністративної юрисдикції.

За наслідками розгляду, поданого ним адміністративного позову Одеським апеляційним адміністративним судом 14 квітня 2016 року ухвалена постанова, якою начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Малія К.А. зобов'язано організувати проведення перевірки щодо дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства під час будівництва господарської споруди за адресою: АДРЕСА_1.

За такого, посилаючись на порушення своїх прав, та перенесенням ним моральних страждань та хвилювань у зв'язку із бездіяльністю начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області, позивач просив стягнути на свою користь 5000 грн. компенсації моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2017 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2015 року представник ОСОБА_4 як співвласника житлового будинку АДРЕСА_1, звернулася із відповідною заявою на ім'я начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Малія К.А. щодо необхідності проведення перевірки здійснення будівництва іншим співвласником будинку ОСОБА_5

В проведенні зазначеної перевірки позивачу було відмовлено з посиланням на те, що такі перевірки вже неодноразово проводилися, внаслідок чого Інспекцією приймалися відповідні документи та вона зверталася до суду.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просив визнати бездіяльність начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області протиправною та зобов'язати його організувати проведення перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства під час будівництва господарської споруди. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2016 року відмовлено (а.с.14-17).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року подана ОСОБА_4 апеляційна скарга задоволена, постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 лютого 2016 року скасована та прийнята нова. Позов ОСОБА_4 задоволено, зобов'язано начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Малія К.А. організувати проведення перевірки дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства під час будівництва господарської споруди розміром 3,1 на 1,5 метрів за адресою: АДРЕСА_1 (в тому числі шляхом видання розпорядчих документів на проведення такої перевірки) (а.с.18-20).

Одночасно, ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про прийняття додаткового судового рішення по справі в частині визнання бездіяльності посадової особи протиправною.

Вказана постанова і ухвала апеляційного суду набрали законної сили.

Отже, обґрунтовуючи своє звернення до суду загальної юрисдикції із даним позовом, ОСОБА_4 посилався на заподіяння йому моральних хвилювань та страждань неправомірною бездіяльністю посадової особи органу державної влади, яка встановлена на підставі рішення адміністративного суду, та призвела до зміни звичного способу життя, а також потягла за собою застосування ним додаткових зусиль для оскарження такої бездіяльності до суду.

Згідно зі статтею 56 Конституції України матеріальна і моральна шкода, завдані незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави.

Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно - будівельну інспекцію України від 8 квітня 2011 р. № 439/2001 Державна архітектурно-будівельна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади, а її посадові особи відносяться до суб'єктів відповідальності, визначених статтею 1174 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичної або юридичної особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях покладає на позивача обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Одночасно, статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, незалежно від вини, у випадку встановлення фактів неправомірних дій чи бездіяльності посадової особи органу державної влади на підставі рішення суду відносно конкретної фізичної особи, остання повинна довести наявність шкоди, що заподіяна їй, її розмір, та причинний зв'язок між діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади та отриманою нею шкодою.

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, суд керувався статтями 23, 1167 ЦК України та виходив з відсутності доказів незаконності чи наявності вини у бездіяльності начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області Малія К.А., завдання позивачу моральної шкоди такою бездіяльністю та причинений зв'язок між ними.

Разом з тим, у позові ОСОБА_4 посилався на заподіяння йому моральної шкоди саме протиправною бездіяльністю посадової особи, яка встановлена постановою апеляційного суду від 14 квітня 2016 року.

Так, з встановлених обставин справи вбачається, що на протязі 2013-2014р.р. Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області, його посадовими особами неодноразово розглядалися заяви-звернення позивача та його представника з питань незаконного будівництва господарських споруд іншим співвласником ОСОБА_5, за наслідками яких приймалися рішення про застосування до нього різних видів відповідальності, а також щодо подачі до суду позовів про знесення таких споруд. За кожним зверненням надані відповіді, в тому числі і відповідь за зверненням у березні 2015 року про відсутність підстав для проведення чергової перевірки здійснення співвласником будівництва іншої споруди.

Тобто звернення позивача не було проігноровано, не було йому і відмовлено у розгляді такого звернення, а навпаки, надана відповідь щодо недоцільності проведення чергової перевірки, при наявності результатів попередніх перевірок, що встановлено апеляційним адміністративним судом при ухвалені 14 квітня 2016 року постанови.

Отже, надання відповіді посадовою особою органу державної влади на звернення позивача без проведення перевірки, так і, само по собі, незадоволення ОСОБА_4 змістом відмови у її проведенні, не свідчить про заподіяння такою особою моральної шкоди позивачу, який скористався своїм правом на оскарження таких дій до адміністративного суду.

Тому, вирішуючи спір, колегія суддів виходить з того, що здійснення позивачем права на судовий захист своїх інтересів не є порушенням його прав, що може призвести до заподіяння йому моральної шкоди.

Оскільки такі висновки узгоджуються із загальним висновком суду першої інстанції, при наявності помилкового посилання на відсутність вини начальника Управління у заподіянні шкоди позивачу, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, так як відсутні підстави для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності згідно зі статтями 1167, 1173 ЦК України та відшкодування шкоди.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Щодо тверджень апелянта про позбавлення його права на участь у судових засіданнях при розгляді справи, то вони не відповідають змісту особисто поданої ним заяви, що міститься у матеріалах справи (а.с.34-35), в якій він просив про розгляд справи по суті за його відсутністю, а не проведення судового засідання в окремо визначений судом день.

За таких обставин відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити та залишити рішення суду першій інстанції без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді