Справа № 723/534/17
Провадження № 2-о/723/848/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антофій О.Г., Полішенко С.П.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець цивільну справу за заявою ОСОБА_2, представник заявника за довіреністю ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С ТА Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, в інтересах та від імені якої діє представник ОСОБА_1 на підставі довіреності від 11.01.2017 року, посвідченої секретарем Верхньопетровецької сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за №08, звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,03 га, розташовану на території Верхньопетровецької сільської ради, належної померлій на праві приватної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1. При житті ОСОБА_9 вказану земельну ділянку заповіла заявнику. Заповіт був складений 31.01.2011 року, посвідчений секретарем виконкому Верхньопетровецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №11, в подальшому не скасовувався і не змінювався.

Зазначає, що на час відкриття спадщини заявник постійно проживав з ОСОБА_9, однак не може оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки місце його проживання зареєстроване в іншому місці.

Просить встановити факт постійного проживання заявника з ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, підтвердив викладені в ній обставини, просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з»явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Заслухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1, є далеким родичем ОСОБА_2 Він знав ОСОБА_9, яка померла близько року назад. Він проживає недалеко, вони були сусідами. ОСОБА_2 є сином померлої, він постійно проживав з матір»ю в її будинку з народження і по даний час. В ОСОБА_2 сім»ї немає. Вказав, що він та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 оскільки останній отримав там план на будівництво житлового будинку, розпочав будівництво, в подальшому подарував це йому, але на даний час ще не завершили оформлення відповідних документів. Однак, фактично ОСОБА_2 завжди проживав в будинку своєї матері вдвох із нею. Будь-хто інший з ними не жив на час смерті ОСОБА_9

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області померла ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_2 від 14.09.2016 року, виданого виконкомом Верхньопетровецької сільської ради.

Заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином померлої ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_3 від 15.01.1996 р.

31.01.2011 року ОСОБА_9 склала заповіт, згідно якого належне їй майно, що складається із земельних ділянок /паю/, належне їй на підставі держаного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.09.2001 року, виданого Сторожинецьким відділом земельних ресурсів у розмірі 4,02 га заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - ділянку №1 в розмірі 1,99 га, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - ділянку №2 в розмірі 2,03 га. Даний заповіт 31.03.2011 року посвідчений секретарем Верхньопетрівецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №11. Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить запис на ньому, вчинений секретарем виконкому ОСОБА_11.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №181 Верхньопетровецької сільської ради, від 17.09.2001 року ОСОБА_9 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,02 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхньопетровецької сільської ради, та яку складають дві окремі ділянки з визначеними межами - земельна ділянка №1 площею 1,99 га, земельна ділянка №2 площею 2,03 га.

Відповідно до довідки виконкому Верхньопетровецької сільської ради від 10.01.2017 року №44 ОСОБА_9 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_3, інші особи не були зареєстровані на вказану дату. Наведене також підтверджується копією облікової картки об»єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки №720.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2017 року приватний нотаріус Сторожинецького районного нотаріального округу Хоміцька Н.Г. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті його матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, у зв»язку з тим, що ОСОБА_2 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття ним спадщини, а вчинення такої нотаріальної дії без визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини або встановлення судом факту постійного проживання його разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та також вчинення таких нотаріальних дій суперечить п.п.4.15, 4.18 п.4 гл.10 розд.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З копії паспорта громадянина України заявника ОСОБА_2 вбачається, що в період з 18.05.1991 року по 30.05.2016 року місце його проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки виконкому Верхньопетровецької сільської ради від 12.01.2017 року №72 ОСОБА_2 постійно проживав з ОСОБА_9 на час її смерті без спільної реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1)родинних відносин між фізичними особами;

2)перебування фізичної особи на утриманні;

3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов»язковому державному соціальному страхуванню;

4)реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5)проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8)смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9)смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз»ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

-із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

-встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно роз»яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 23 зазначеної постанови роз»яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, на думку суду є доведеним, оскільки підтверджений показами свідка, письмовими доказами, а тому заяву про встановлення даного факту слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 8, 11, 15, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_9, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя