Справа № 136/352/17 Провадження № 22-ц/772/1142/2017Головуючий в суді першої інстанції Стадник С. І.
Категорія 23Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участі: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 7 березня 2017 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним,

В с т а н о в и л а :

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Одночасно позивач ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, якою просила забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та будь-яким іншим особам використовувати земельну ділянку площею 3,0134 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обробляти її, сіяти сільськогосподарські культури зернових, вирощувати врожай, вчиняти будь-які інші дії, направлені на користування земельною ділянкою, що належить їй на праві власності.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 7 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою її заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зазначила, що ухвалу суду вважає незаконною та необґрунтованою через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Позивач у судове засідання не з'явилася.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої письмової заяви будь-кого із осіб, котрі беруть участь у справі. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п. 2)

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Із матеріалів контрольного провадження, зокрема зі змісту позовних вимог, вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 6 жовтня 2014 року, укладеного між нею та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», мотивуючи свої вимоги тим, що такий договір вона не підписувала, тобто її волевиявлення на укладення правочину відсутнє, що відповідно до ст. 203, 215 ЦПК України є підставою для визнання правочину недійсним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що спірний договір оренди земельної ділянки на час вирішення заяви про забезпечення позову є чинним, а відтак обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам використовувати спірну земельну ділянку має наслідком припинення господарської діяльності ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на цій земельній ділянці.

Доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог процесуального закону, а тому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 7 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська