Справа №295/4306/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді: Чішман Л.М.

За участю секретаря: Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з спільною заявою, в якій просили розірвати між ними шлюб. В обгрунтування заяви пояснили, що після укладення 16.02.2002 року шлюбу, проживали разом, проте на даний час проживають окремо. 12.04.2007 року в сторін народився син - ОСОБА_3 Спільне життя не склалося і було фактично припинено у звязку з різними поглядами на сімейне життя, оскільки подружжя має неповнолітню дитину, подали спільну заяву про розірвання шлюбу. Крім того, в заяві сторони просять не надавити строк для примирення.

В судове засідання 15.08.2017 року сторони не зявились. В матеріалах справи міститься заява від 20.04.2017 року в якій подружжя просить розглядати дану справу за їх відсутності.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, сторони перебувають в шлюбі з 16.02.2002 року, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів громадського стану Житомирського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 193.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.04.2017 року між сторонами укладено договір про визначення місця проживання дитини, про сплату аліментів на дитину та порядок здійснення батьківських прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Стаття 51 Конституції України та стаття 24 Сімейного Кодексу України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

В п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти;яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Зважаючи на викладене, оскільки подружжя бажає розірвати шлюб, уклали між собою договір про визначення місця проживання дитини, про сплату аліментів на дитину та порядок здійснення батьківських прав, суд дійшов висновку, що в даному випадку подальше збереження сім"ї є неможливим та таким що суперечитиме інтересам кожного з подружжя, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 109, 112, 114, 161 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 174, 212-215, 218, 224-233, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, 16.02.2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №193.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман