Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6728/16-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради. Просила встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 21 березня 2011 року, на праві власності приміщень: 2-1 площею 6,10 кв.м, 2-2 площею 2,60 кв.м, 2-3 площею 14 кв.м, ІІІ площею 2,90 кв.м, які розташовані в будинку № 82 по вул. Шевченка у м. Житомирі, та визнати за нею право власності на зазначені вище приміщення житлового будинку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем за заповітом свого померлого чоловіка ОСОБА_3, який усе належне йому майно заповів їй. Спадщину вона прийняла, але до спадкової маси увійшло не все майно, яким володів чоловік, оскільки за життя він не встиг оформити право власності на вищезазначені приміщення, які належали йому відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2010 року. Дані обставини позбавили її можливості оформити спадкові права на вказані вище приміщення.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2016 року позов задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_3, який помер 21 березня 2011 року, на праві власності приміщень: 2-1 площею 6,10 кв.м, 2-2 площею 2,60 кв.м, 2-3 площею 14 кв.м, ІІІ площею 2,90 кв.м, що знаходяться у будинку № 82 по вул. Шевченка у м. Житомирі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на вищевказані приміщення житлового будинку.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подав ОСОБА_2, посилаючись на те, що суд розглянув справу без його участі та вирішив питання про його права, не врахувавши ту обставину, що він є співвласником спірного житлового будинку. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що встановлювати за померлим факт належності йому на праві власності приміщень у житловому будинку правових підстав немає. Спадкові права на майно після смерті чоловіка ОСОБА_1 оформила та рішенням апеляційного суду, яке залишено без змін судом касаційної інстанції, приміщення, на які вона просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом, виділені їй в натурі. На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, позивач свідомо вводить суд в оману, щоб заволодіти більшою частиною нерухомого майна, ніж те, на яке вона має право за заповітом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 21 березня 2011 року, спадщину за заповітом після його смерті прийняла ОСОБА_1, дружина померлого (а.с.7-8).

ОСОБА_1 14 листопада 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку №82, розташованого по вул.Шевченка в м. Житомирі, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 січня 2000 року та рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2010 року, зареєстрованих Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» 12 листопада 2010 року (а.с.9,12-13).

Решта 2/3 частини житлового будинку №82 по вул. Шевченка в м. Житомирі належить ОСОБА_2, який це майно успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_4 (матері), що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 січня 2000 року, отримавши свідоцтво про право на спадщину від 28 грудня 2010 року (а.с.37). Право власності на 2/3 частини спірного житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_2 Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» 21 січня 2011 року (а.с.38).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 травня 2015 року залишено без змін, скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частини будинковолодіння та ухвалено нове, яким виділено в натурі ОСОБА_1 в житловому будинку з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 82 в м. Житомирі: веранду III площею 2,90 кв.м., кухню 2-1 площею 6,10 кв.м., кладову 2-2 площею 2,60 кв.м., жилу кімнату 2-3 площею 14 кв.м., жилу кімнату 1-4 площею 11,7 кв.м., туалет «У» -1 од., тобто в іншій справі позивачу вже були виділені приміщення, у тому числі й ті, на які вона просить визнати право власності у даній справі.

Окрім того, у вищевказаному рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що ОСОБА_2 є власником 2/3 частини будинку №82 по вул. Шевченка в м. Житомирі, а ОСОБА_1 1/3 частини будинку.

Натомість розглядаючи дану справу та вирішуючи спір про визнання права власності на певні приміщення у будинковолодінні, суд першої інстанції не зясував кому на праві власності належать інші 2/3 частини спірного будинковолодіння та не обговорив питання у порядку ст.33 ЦПК України. Порушення норм процесуального права призвело до неповного зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам, внаслідок чого суд першої інстанції з огляду на наявність чинного рішення Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2015 року ухвалив неправильне рішення про задоволення позову.

Наразі спір розглянуто судом першої інстанції до неналежного відповідача, тобто до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради права якої рішенням, що оскаржено у апеляційному порядку, не зачіпаються, а належний відповідач не був залучений до участі у справі, хоча питання про його права, тобто ОСОБА_2, вирішені, що є підставою відповідно до положень ст.309 ЦПК України для скасування рішення у даній справі та ухвалення нового рішення. На стадії апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції позбавлений права замінити неналежного відповідача або залучити співвідповідача.

Окрім того, апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом з тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

У порушення вищевказаних положень закону суд першої інстанції встановив факт належності за померлим права власності на певні приміщення.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного суду, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалює нове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: