Справа № 370/3258/15-ц Головуючий у І інстанції Косенко А. В.
Провадження № 22-ц/780/701/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 48 13.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Іванової І.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Макарівської районної державної адміністраціїпро визначення порядку спілкування з дитиною,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що з 17 вересня 2011 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різницю в характерах та світогляді, з грудня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу, є неможливим. Також позивач вказувала, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утримання, а відповідач, який працює та щомісячно отримує заробітну плату у розмірі 6 000 грн., витрачає отриманий дохід на свої потреби, на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї, не має.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управлінням юстиції у Київській області, актовий запис №118 та стягнути із ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку спілкування з дитиною, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив зобов'язати ОСОБА_2 та третіх осіб не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4, вільному спілкуванню з ним та визначити наступний графік і способи спілкування й виховання дитини:

- систематичні особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 в дошкільний період - 3 дні на тиждень, а саме, з 09 год. 00 хв. п'ятниці до 20 год. 00 хв. неділі, з періодичністю через тиждень за місцем проживання ОСОБА_3;

- систематичні особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 в шкільний період - 3 дні на тиждень, а саме, після останнього навчального уроку п'ятниці до 20 год. 00 хв. неділі, з періодичністю через тиждень за місцем проживання ОСОБА_3;

- в дошкільний період дитини особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 - 21 день протягом року під час щорічної відпустки ОСОБА_3, починаючи з першого дня відпустки з 09 год. 00 хв. і до 20 год. 00 хв. останнього дня відпустки, для відпочинку в межах території України (1 тиждень взимку і 2 тижні влітку);

- в шкільний період дитини особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 - першу половину періодичних канікул дитини, а саме, осінніх, зимових, весняних й літніх, визначених і регламентованих відповідним шкільним закладом де навчається дитина, починаючи з першого дня канікул з 09 год. 00 хв. і до 20 год. 00 хв. останнього дня першої половини канікул, для відпочинку в межах території України;

- в день народження дитини бачитись із сином з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

Також ОСОБА_3 просив зобов'язати ОСОБА_2 та третіх осіб не перешкоджати йому брати участь у вихованні ОСОБА_4 шляхом безперешкодних відвідувань сина у виховних та навчальних закладах, без порушення навчального чи виховного процесів.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 послався на те, що ОСОБА_5 й треті особи чинять йому перешкоди у вільному спілкуванні із сином ОСОБА_4 та брати участь у його вихованні, ОСОБА_5 не виконує висновок органу опіки і піклування Макарівської районної державної адміністрації від 16 червня 2016 року про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. Зазначав, що запропонований ним порядок спілкування з дитиною є сприятливим для його участі у вихованні сина та буде відповідати інтересам дитини.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 31 травня 2016 року залучено до участі у справі Службу у справах дітей та сім'ї Макарівської районної державної адміністрації в якості третьої особи.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,зареєстрований 17 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №118. Після розірвання шлюбу залишено позивачу прізвище «Стукало».

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 й третіх осіб не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вільному спілкуванні та визначено наступний графік і способи спілкування й виховання дитини:

- систематичні особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 в дошкільний період дитини - 2 дні на тиждень, а саме: з 09 год. 00 хв. суботи по 19 год. 00 хв. неділі, з періодичністю через тиждень за місцем проживання ОСОБА_3;

- систематичні особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 в шкільний період дитини - 2 (два) дні на тиждень, а саме: з 09 год. 00 хв. суботи по 19 год. 00 хв. неділі, з періодичністю через тиждень за місцем проживання ОСОБА_3;

- в дошкільний період дитини особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4 - 7 сім днів під час щорічної відпустки ОСОБА_3, протягом року, починаючи з першого дня відпустки з 09 год. 00 хв. і закінчуючи сьомим днем відпустки до 19 год. 00 хв. для відпочинку в межах території України;

- в шкільний період дитини особисті побачення (без присутності матері) із ОСОБА_4, 21 день у літній період, визначений та регламентований відповідним шкільним закладом, де навчається дитина, починаючи з 09 год. 00 хв. першого дня літних канікул і закінчуючи 21 днем літних канікул до 19 год. 00 хв., для відпочинку й подорожей в межах території України.

Зобов'язано ОСОБА_2 й третіх осіб не перешкоджати ОСОБА_3 в день народження ОСОБА_4 бачитись із сином з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у зустрічному позові, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення його зустрічного позову і неврахування суми добровільно сплачених ним аліментів та ухвалити нове рішення, яким його зустрічний позов задовольнити у повному обсязі та врахувати добровільно сплачені ним на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 10 400 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов'язку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

На врахування судом цих обставин при вирішення питання щодо розміру аліментів звернув увагу і Пленуму Верховного Суду України в своїх роз'ясненнях, які містяться в п.17 (абз.3) постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 17 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис №118 (а.с.5, т.1).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 21 вересня 2012 року (а.с.6, т.1).

Судом першої інстанції встановлено, що з грудня 2015 року сторони проживають окремо, їх малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 працює на посаді інженера з підтримки систем відеомонтажу у групі підтримки систем відеомонтажу відділу інформаційних технологій технічного департаменту приватного акціонерного товариства «Міжнародний Медіа Центр - СТБ» та щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою приватного акціонерного товариства «Міжнародний Медіа Центр - СТБ» від 14 квітня 2016 року №435/16 (а.с.32, т.1).

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про те, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідач має регулярний дохід, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини та, визначаючи їх розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача суд вірно врахував обставини, зазначені у ст.182 СК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не враховано того, що він в ході розгляду даної справи добровільно сплатив на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у загальному розмірі 10 400 грн., не заслуговують на увагу, оскільки чинним СК України такого не передбачено. Дане питання вирішується на стадії виконавчого провадження шляхом надання підтверджуючих документів про сплату аліментів державному виконавцю.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для скасування рішення суду в цій частині при апеляційному розгляді не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування з дитиною з таких підстав.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування з дитиною, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 любить свого сина, бажає йому щастя та добра, хоче приймати участь у його вихованні та навчанні, допомагати йому як морально, так і матеріально. За таких обставин суд першої інстанції вважав за можливе частково задовольнити вимоги ОСОБА_3 в частині систематичних побачень з сином та дійшов висновку про обмеження часу побачень до 19 год. 00 хв., оскільки перебування малолітньої дитини до 20 год. 00 хв. у одного з батьків буде негативно впливати на підготовку дитини до сну. Також суд дійшов висновку, що на даному етапі розвитку дитини достатнім буде надання батьку два дні на тиждень для побачень з сином без присутності матері. Разом з тим, суд першої інстанції вважав передчасними вимоги ОСОБА_3 з приводу зобов'язання ОСОБА_2 й третіх осіб не перешкоджати йому брати участь у вихованні сина, шляхом безпосередніх відвідувань сина у виховних та навчальних закладах, оскільки сторонами не зазначено у якому саме навчальному закладі буде навчатися неповнолітній.

Однак повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з такого.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції встановлено, що з грудня 2015 року сторони проживають окремо, їх малолітній син ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з висновком органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації від 16 червня 2016 року призначено графік для відвідування та спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_4 один день на тиждень у суботу з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері та представника служби у справах дітей та сім`ї.

Обгрунтовуючи вимоги зустрічного позову, ОСОБА_3 послався на те, що ОСОБА_2 не виконує висновок органу опіки і піклування Макарівської районної державної адміністрації від 16 червня 2016 року та чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні із сином та приймати участь у його вихованні.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_3 надав суду листи Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 15 липня 2016 року №С-303, 21 липня 2016 року №6630, 29 липня 2016 року №6858, 17 серпня 2016 року №7512 (а.с.190, 225, 227, 228, т.1).

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1,2 ст.159 СК України).

Відповідно до вимог ч.ч.4.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213-214 ЦПК України вищевказаних положень закону не врахував та вирішив спір щодо участі ОСОБА_3 у вихованні дитини без урахування вказаного вище висновку органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації від 16 червня 2016 року, який складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків та на підставі інших документів, які стосуються справи.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що постановою Макарівського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 та скасовано висновок органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації від 16 червня 2016 року (а.с.155-157, т.2).

У зв'язку з цим апеляційним судом Київської області на виконання вимог ч.5 ст.19 СК України було зроблено запит до органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації про надання письмового висновку щодо розв'язання спору.

Згідно висновку органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації від 22 березня 2017 року №06.10-05/9364 призначено графік для відвідування та спілкування батька ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_4 один день на тиждень у суботу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері та представника служби у справах дітей та сім'ї. Комісією з питань захисту прав дитини було враховано те, що мати ОСОБА_2 належним чином піклується про свого малолітнього сина, який проживає з нею. За їх місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 для дитини створені всі належні умови для виховання та розвитку (акт обстеження від 14 березня 2017 року). Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад «Веселка» у с.Калинівка Макарівського району. Батько ОСОБА_3 працює у ПрАТ «Міжнародний Медіа Центр - СТБ» та за місцем роботи характеризується позитивно. За місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 створені всі належні умови: окрема дитяча кімната, місце для сну та відпочинку (акт обстеження, складений депутатом Тарасівської сільської ради від 27 квітня 2016 року та акт обстеження, складений депутатом Тарасівської сільської ради від 01 березня 2017 року) (а.с.210-211, т.2).

Представник Служби у справах дітей Макарівської районної державної адміністрації у суді апеляційної інстанції підтримав вказаний висновок органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів вважає, що організація участі батьків, які проживають окремо від дитини, у вихованні дитини не повинна впливати на організацію та розпорядок повсякденного життя дитини та повинна відповідати її інтересам.

На думку колегії суддів запропонований ОСОБА_3 графік спілкування з дитиною буде негативно впливати на організацію побуту та життя малолітнього ОСОБА_4, оскільки передбачає щотижневі тривалі переїзди, знаходження дитини в іншому оточенні, тривала відсутність матері.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що запропонований органом опіки та піклування графік відвідування та спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_4 забезпечить повноцінну та належну його участь у вихованні дитини. При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_3 не надав доказів того, що запропонований органом опіки та піклування графік суперечить інтересам дитини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про встановлення наступного графіку побачень ОСОБА_3 з дитиною: один день на тиждень у суботу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері та представника служби у справах дітей та сім'ї.

Оскільки по справі встановлено, що ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, то колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у спілкуванні з дитиною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання третіх осіб не перешкоджати йому брати участь у спілкуванні з дитиною, то вони не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування з дитиною не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 з наведених вище підстав.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не оскаржується, тому відповідно до положень ст.303 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування з дитиною - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про визначення порядку спілкування з дитиною задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний графік побачень з дитиною: один день на тиждень у суботу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин без присутності матері та представника служби у справах дітей та сім'ї.

У решті вимог зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді