Провадження 4-с/127/87/17
У Х В А Л А

21 квітня 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

з участю представника стягувача ОСОБА_1

начальника відділу ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу представника КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 та бездіяльність начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 мотивував вимоги тим, що 24.12.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області був виданий виконавчий лист № 127/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь КС «Подільський експрес-кредит» суми боргу в розмірі 17 084,74 грн. і даний виконавчий лист був пред`явлений до виконання. 18.08.2016 року заступником начальника Літинського ВДВС відкрито виконавче провадження, а вже 17.03.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає постанову від 17.03.2017 року незаконною, оскільки рішення суду залишилось не виконаним, а заява спілки про виконання виконавчого листа розглянута лише частково, виконавчі дії проведені не в повному обсязі, оскільки державним виконавцем не проводились виклики боржника, не отримано від боржника пояснень з приводу невиконання рішення, не оголошено його в розшук, не притягнуто боржника до адміністративної та кримінальної відповідальності за ухилення від сплати боргу, не здійснено приводу, не проінформовано місцеву владу про безробіття тощо. Стягувачем було повідомлено виконавцю, що боржник неофіційно працює, проте майновий стан боржника перевірений не був. Виконавець лише частково зробив запити в установи і отримав відповіді про відсутність майна у боржника, проте не провів повну перевірку доводів стягувача, не отримав від стягувача пояснень, доказів. Зі змісту постанови не зрозуміло, чому боржник не виконує рішення суду, які міри щодо виконання рішення боржником приймав державний виконавець та в зв`язку з чим повернув виконавчий лист не виконавши всіх вимог ст.ст. 18, 36 Закону. Начальником Літинського районного відділу ДВС недоліки виконавчого провадження не перевірені та не усунуті.

Враховуючи наведені обставини, стягувач просив визнати неправомірною постанову заступника начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 від 17.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій; визнати бездіяльність начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо прийняття відповідних мір для забезпечення обов`язкового виконання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено обов`язки державного виконавця; зобов`язати начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» в своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця та відділу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в скарзі та додатково пояснив, що виконавчий лист фактично перебував на виконанні з 2014 року і в своїй заяві про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2014 року він просив вчинити ряд дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» для належного виконання рішення суду, а також інформувати спілку та узгоджувати всі виконавчі дії, надсилати процесуальні документи тощо. Разом з тим, ця заява в матеріалах виконавчого провадження відсутня, а Літинський ВДВС і Староміський ВДВС пересилали виконавчий лист один одному, проявили бездіяльність у його виконанні і станом на 2017 рік рішення суду залишилось не виконаним, а виконавчий лист повернутий стягувачу. Зазначив, що крім постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2016 року і постанови про повернення виконавчого листа від 17.03.2017 року спілка не отримувала жодного документа, прийнятого у ході проведення виконавчого провадження. Просив врахувати, що державним виконавцем не вчинено всіх виконавчих дій для стягнення боргу з боржника, він належним чином не викликався до відділу, не оголошувався його розшук, не встановлене місце роботи, наявність майна по всій території України, а не лише по Вінницькій області, а також майна, яке можливо умисно зареєстроване на інших осіб. Начальник відділу особисто матеріали виконавчого провадження не перевірив, постанову не прийняв, а скаргу безпідставно повернув без розгляду через відсутність довіреності на представництво.

Начальник Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 вимоги не визнав і пояснив, що виконавче провадження було відкрите 18.08.2016 року на підставі виконавчого листа і документів, що були надіслані разом з виконавчим листом зі Староміського ВДВС по територіальності. Всі дії по виконанню виконавчого листа були вчинені своєчасно і правильно, а майна, на яке можливо звернути стягнення, у ОСОБА_4 не виявлено. З цією метою заступником начальника ОСОБА_3 неодноразово направлялись запити до відповідних установ, він виходив за адресою місця реєстрації ОСОБА_4, в присутності понятих склав акт про відсутність самого боржника та майна, яке належить йому. Боржнику був направлений виклик і постанова про відкриття виконавчого провадження, проте він до відділу не з`являвся, а новий власник будинку, в якому він зареєстрований, повідомив, що такого громадянина не знає, речей його в будинку немає. Іншим чином викликати боржника і отримати від нього пояснення було неможливо. Також просив врахувати, що з серпня 2016 року представник стягувача не знайомився із провадженням, жодної заяви і клопотання від ОСОБА_1 по цьому виконавчому провадженню не було, а заява про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2014 року разом із виконавчим листом до відділу не надходила. 31.03.2017 року до відділу надійшла скарга ОСОБА_1, проте довіреності або іншого документа, який би підтверджував повноваження ОСОБА_1 як представника КС, надано не було, тому скарга була повернута без розгляду. Зазначив, що права кредитної спілки не порушені і виконавчий лист може бути повторно пред`явлений до виконання.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України неявка боржника ОСОБА_4 в судове засідання, а також особи, дії якої оскаржуються заступника начальника Літинського ВДВС ОСОБА_3, не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та копії документів, що містяться в матеріалах виконавчого провадження № 51943615, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 24.12.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області по рішенню від 30.08.2103 року виданий виконавчий лист № 127/12287/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь КС «Подільський експрес-кредит» боргу в сумі 17 084,74 грн.

18.08.2016 року постановою заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 51943615 за вказаним виконавчим листом.

В судовому засіданні було встановлено, що цей виконавчий лист був направлений зі Староміського ВДВС ВМУЮ за належністю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції від 04.11.2010 року) відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2016 року. Майна боржника, доходів, на які можливо звернути стягнення, по м. Вінниці виявлено не було.

Слід зазначити, що заява про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2014 року до Літинського ВДВС направлена не була.

Копія постанови і виклик державного виконавця із супровідним листом були надіслані боржнику ОСОБА_4 18.08.2016 року за адресою місця реєстрації вул. Дзержинського, 7 с. Лукашівка Літинського району Вінницької області, проте боржник до відділу не з`явився.

29.08.2016 року виконавче провадження № 51943615 приєднане до зведеного виконавчого провадження № 52411082, де стягувачем також є КС «Подільський експрес-кредит», а боржником ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходи примусового виконання визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Оглянувши копії матеріалів виконавчого провадження № 51943615 з виконання виконавчого листа № 127/12287/13-ц, судом було встановлено, що з метою з`ясування майнового стану боржника заступником начальника Літинського ВДВС ОСОБА_3 направлені запити до Хмельницького територіального сервісного центру у Вінницькій області, КП «ВООБТІ», відділу Держгеокадастру у Літинському районі, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, до Державної податкової служби України, до Пенсійного фонду України щодо наявності рухомого і нерухомого майна, джерел доходів, розрахункових рахунків тощо.

В матеріалах справи є відповіді від 15.09.2016 року, 02.02.2017 року, 15.03.2017 року з Державної податкової служби України про відсутність інформації стосовно доходу та сум утриманого податку, а також рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах відносно боржника ОСОБА_4, відповіді з Пенсійного фонду України від 05.09.2016 року, 01.02.2017 року, про відсутність інформації стосовно пенсії та роботи за трудовими і цивільно-правовими договорами відносно боржника ОСОБА_4, відповіді з Держсільгоспінспекції від 09.09.2016 року, від 16.02.2017 року про відсутність зареєстрованої сільгосптехніки за ОСОБА_4, відповіді від 20.09.2016 року, від 07.03.2017 року з відділу Держгеокадастру у Літинському районі Вінницької області про відсутність відомостей щодо наявності у власності чи користуванні у ОСОБА_4 земельних ділянок на території Літинського району, відповіді з КП «ВООБТІ» від 20.09.2016 року, від 21.02.2017 року щодо відсутності реєстрації за ОСОБА_4 нерухомого майна, відповіді з Територіального сервісного центру № 0545 від 28.09.2016 року, 04.03.2017 року про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_4

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.09.2016 року, 17.03.2017 року право власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 не зареєстроване.

Арешт на все майно боржника накладений Староміським ВДВС м.Вінниці.

По м. Вінниці майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, також не виявлено.

20.02.2017 року заступником начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 здійснено вихід за адресою місця реєстрації боржника с. Лукашівка Літинського району Вінницької області, вул. Дзержинського, 7 і встановлено, що будинок за цією адресою з 27.12.2012 року належить ОСОБА_6, яка не є родичем ОСОБА_4 і не знайома з ним, речей і майна ОСОБА_4 в будинку немає, за цією адресою він ніколи не проживав, про що в присутності власника будинку і понятих складений акт від 20.02.2017 року.

Заперечення ОСОБА_1 щодо складання акту та підробки підпису в графі «стягувач» суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що акт дійсно був складений у відсутність представника стягувача, проте підпис постановлений навпроти прізвища державного виконавця Іванишина Р.А. і належить самому виконавцю, тому думка представника щодо підробки документа є лише припущенням.

17.03.2017 року заступником начальника відділу Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 прийнята постанова про повернення стягувачу виконавчого листа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 02.06.2016 року) в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Обґрунтовуючи скаргу представник заявника ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем не отримано від боржника жодного пояснення, не здійснювались дії щодо розшуку і приводу боржника, не ініціювалось питання про обмеження його в праві виїзду за межі України тощо, разом з тим, згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» такі дії є правом, а не обов`язком державного виконавця.

Слід зазначити, що заходи примусового виконання рішення визначені ст. 10 Закону.

Державним виконавцем Іванишиним Р.А. не порушено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Підстав для оголошення розшуку боржника, визначених ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) не було.

Твердження представника стягувача ОСОБА_1 про те, що державний виконавець зобов`язаний був з метою профілактичного впливу повідомити органи державної влади, громадські об`єднання про виявлене безробіття, складності життєвих умов боржника та контролювати виправлення цих умов з метою виконання рішення суду, також є безпідставними, оскільки ні Законом України «Про виконавче провадження» ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом МЮУ від 02.04.2012 року № 512/5, вчинення державним виконавцем таких дій не передбачено.

Суд також приймає до уваги, що з моменту відкриття виконавчого провадження 18.08.2016 року представник стягувача ОСОБА_1 не знайомився з матеріалами виконавчого провадження, не заявляв клопотань, не надавав усних чи письмових пояснень, заперечень тощо з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Оскільки заява стягувача про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2014 року із виконавчим листом до Літинського ВДВС від Староміського ВДВС не надійшла, державному виконавцю Іванишину Р.А. не було відомо про пропозиції стягувача відносно виконання даного виконавчого листа.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем Іванишиним Р.А. вжиті заходи для належного виконання рішення суду і встановлення майна боржника, на яке можливо примусово звернути стягнення, визначені ст.ст. 10 18 Закону України «Про виконавче провадження», постанова складена відповідно до вимог п. 1.5.1, 3.15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 року № 512/5, містить мотивувальну частину із посиланням на норму закону, чому державний виконавець прийняв відповідне рішення, містить роз`яснення порядку повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому постанова від 17.03.2017 року є правомірною і скасуванню не підлягає.

Дії начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 заявник вважає незаконними в тій частині, що ним не перевірене виконавче провадження і не усунуті його недоліки, проте суд не вбачає протиправності в діях начальника. Так, 31.03.2017 року до відділу надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та в зв`язку із поверненням виконавчого листа стягувачу. Скарга залишена без розгляду, оскільки головою спостережної ради КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 не надані документи на представництво сторони у виконавчому провадженні, визначені ст. 16 Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також підтвердив, що до заяви не було надано документів на представництво, оскільки він є головою спостережної ради КС, тому здійснює представництво юридичної особи за посадою.

Разом з тим, суд вважає, що оскільки в матеріалах виконавчого провадження і станом на 31.03.2017 року були відсутні довіреність або відомості про вчинення дій від імені юридичної особи ОСОБА_1 без довіреності, суд вважає, що дії начальника Літинського РВ ДВС були правомірними.

Також суд враховує, що скарга ОСОБА_1 розглянута судом, суду надана довіреність на представництво інтересів юридичної особи ОСОБА_1, і встановлено, що права КС «Подільський експрес-кредит» не порушені.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги представника КС «Подільський експрес-кредит» ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 та бездіяльність начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів.

Суддя: