Справа № 333/6640/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Комунарським районним судом м. Запоріжжя 25.02.2015 р. ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Взаємний кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Взаємний кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 30742 грн. 80 коп., судові витрати у сумі 307 грн. 40 коп., а усього у сумі 31050 грн. 20 коп.

06.04.2017 р. заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду 25.02.2015 р., що 20.08.2014 р. КС «Взаємний кредит», подана заява про стягнення боргу за кредитним договором до ОСОБА_3 28.02.2014 року ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_3 та, як чоловік боржника, не надавав жодної згоди на отримання кредиту позивачу, ця інформація відсутня у матеріалах справи. ОСОБА_2 як спадкоємець, не звертався до нотаріуса за оформленням спадкових справ на спадок за померлою, оскільки у померлої дружини було відсутнє будь-яке майно, яке можна б було успадкувати. Позивач помилково вважаючи, що ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги прийняв спадщину за ОСОБА_3, подав заяву про залучення ОСОБА_2 як правонаступника померлої дружини та уточнив позовні вимоги, згідно яких просив стягнути борг за кредитним договором з ОСОБА_2

Далі заявник посилається на те, що в матеріалах справи наявне повідомлення від 25.07.2014 року № 438/02/14/41/2014 приватного нотаріуса ОСОБА_4, про заведення спадкової справи № 41/201 за померлою ОСОБА_3, на підставі заяви позивача, як кредитора, однак на час заведення спадкової справи, на час складання відповіді рішення у справі ще не було прийнято. У матеріалах справи відсутня інформація, про видачу ОСОБА_2 Свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, вказує заявник, ОСОБА_2 не переходило від померлої дружини у якості спадку жодного майна. До того ж у матеріалах справи відсутні повідомлення про виклик відповідача ОСОБА_2 у судове засідання, а також, розрахунок позивача невірний, так як за життя ОСОБА_3 сплатила в рахунок кредитного зобов'язання три тисячі гривень.

В процесі виконання спірного рішення, зазначив заявник, з пенсії ОСОБА_2 було стягнуто на рахунок позивача І.Т. близько семи тисяч гривен.

Заявникпросить суд скасувати заочне рішення та призначити справу в загальному порядку.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 до судового засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд заяви за їх відсутності.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Дослідивши заяву заявника ОСОБА_1, заочне рішення, ухвалене судом по даній справі, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, суд вважає такими, які не є підставою для скасування заочного рішення згідно вимог ст. 232 ЦПК України.

Крім того, приймаючи до уваги посилання заявника на те, що за життя ОСОБА_2 в порядку виконання рішення суду, з пенсії останнього на рахунок позивача було стягнуто, як зазначає заявник, біля 7000 грн.

Тобто, суд вважає, що відповідачу ОСОБА_2 за життя було відомо про існування заочного рішення суду про стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості, яке останнім оскаржено не було, тобто, відповідач погодився з рішенням суду, що набуло законної сили і не заперечував щодо дій ВДВС з виконання рішення.

На підстав викладеного, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи, у звязку з чим заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно ч.1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заявник ОСОБА_1І не є відповідачем по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. 296 ЦПК України.

Суддя А.І. Боровікова