Справа № 310/340/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна, посилаючись на наступні обставини.

Позивач зазначив, що в його власності перебуває 1/3 частка кімнати в гуртожитку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2015 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради.

Позивач вказав, що має намір здійснити відчуження належної йому 1/3 частки кімнати в гуртожитку, у зв'язку з чим звернувся до нотаріуса з вказаним питанням. Під час перевірки нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей відносного того чи є будь- які заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, що належить йому, було виявлено, що на нерухоме майно ОСОБА_1 є обтяження, а саме арешт нерухомого майна, на підставі постанови, серія та номер: б/н від 25.01.2001 р., винесеної Центральним РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі.

Позивач зазначив, що раніше ніколи не відвідував м. Одесу, а тим паче в січні 2001 року, адже на той час він проходив строкову військову службу і був звільнений по закінченню терміну служби лише 25 квітня 2001 року.

Позивач звертався до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області , щоб відповідач зняв даний арешт з належного йому майна, адже за збігом обставин на все майно громадянина ОСОБА_1 накладено арешт.

Відповідачем позивачу було відмовлено у вчиненні вищевказаної дії та позивачу було роз'яснено в усному порядку, що зняти арешт з майна громадянина ОСОБА_1 не вбачається можливим, адже на теперішній час виконавче провадження вже закрите й передане до архіву, матеріали якого за строками зберігання знищенні, тому зараз перевірити ідентифікаційні дані позивача та громадянина ОСОБА_1, П.І.Б. повністю співпадає з позивачем, не можливо.

Позивача також було проінформовано, що Центральним РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі був розформований на два відділи: Малиновський відділ ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області та Приморський відділ ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, але знайти будь-які архівні матеріали по вказаній справі не вбачається можливим, адже вони знищені за строками зберігання.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у власності позивача перебуває 1/3 частка кімнати в гуртожитку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.10.2015р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради.

У судовому засіданні встановлено, що позивач має намір відчужити належну йому 1/3 частки кімнати в гуртожитку та звернувся до нотаріуса з вказаним питанням.

Під час перевірки нотаріусом в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей відносно того чи є будь- які заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, що належить позивачу, було виявлено, що на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови, серія та номер: б/н від 25.01.2001р., винесеної Центральним РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі.

Даний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 12.01.2017р. № 78041761.

Встановлено, що арешт було накладено на майно належне ОСОБА_1, прізвище, ім»я та по-батькові якого повністю збігається з прізвищем, ім»ям та по-батькові позивача.

Судом встановлено, що якісь інші ідентифікуючі дані про особу на майно, якої накладено арешт у державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні.

Встановлено, що позивач в січні 2001 року проходив строкову військову службу і був звільнений по закінченню терміну служби лише 25 квітня 2001 року, що підтверджується військовим квитком від 10.11.1999р.

Таким чином, діями відповідача було позбавлено позивача права розпорядження належним йому майном , чим були порушені його права.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень прав, не пов»язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Судом встановлено, що на теперешній час позивач позбавлений права розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов»язані з позбавленням права володіння, тому позов ОСОБА_1 є законним і обгрунтованим.

На підставі ст.ст. 316, 391 ЦК України, ст.ст. 50, 57, 60 ЗУ «Про виконавче провадження» і керуючись ст.ст. 15, 30, 62,202, 203, 212-214, 222, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту знерухомого майна, задовольнити. Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), який було накладено на підставі постанови, серія та номер: б/н від 25.01.2001 року, винесеної Центральним РВ ДВС Управління в м. Одесі. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: