Справа № 226/265/17
Провадження 2/226/181/2017
і м е н е м У к р а ї н и
20 квітня 2017 року м. Мирноград
Димитровський мiський суд Донецької областi у складi:
головуючого судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Трифонової І.О.,
учасники судового процесу:
позивач представник ОСОБА_1 (відсутній),
відповідач ОСОБА_2 (відсутня),
розглянувши заочно у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійне навчання,
Позивач ОСОБА_3 міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення витрат на професійне навчання до відповідача ОСОБА_2 і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20.10.2015 року ОСОБА_2 звернулась до позивача з метою пошуку роботи. 27.10.2015 року відповідачем було подано заяву про направлення її на професійне навчання за професією оператор компютерного набору. 07.12.2015 року між відповідачем та позивачем був укладений договір щодо її професійного навчання в ТОВ «Центр професійно-технічної освіти «Консалтінгфактор». У звязку з невідвідування занять без поважних причин, чим були порушені умови вищезазначеного договору та наказом від 23.02.2016 року, відповідача було відраховано з навчання з 23.02.2016 року. Витрати на навчання та проїзд до місця навчання відповідача в період професійного навчання з 08.12.2015 року по 23.02.2016 року загалом склали 3860 гривень 67 копійок. 02.09.2016 року відповідачу було направлено рекомендований лист від 02.09.2016 року з проханням відшкодування боргу у повному обсязі у 15-денний термін, відповідач 07.09.2016 року отримав дане повідомлення. До теперішнього часу борг у сумі 3860,67 гривень не відшкодовано. Тому, позивач просить суд, стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на професійне навчання та компенсацію витрат на проїзд на загальну суму 3860,67 гривень на користь позивача ОСОБА_3 міського центру зайнятості.
Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином. Від представника до суду подане клопотання про розгляд справи за його відсутності. Даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.
Враховуючи позицію представника позивача, той факт, що відповідач двічі була належним чином повідомлена про час та місце розгляду за її участі даної справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та у порядку заочного провадження.
Дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими в судовому засіданні наступні обставини.
20 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до Димитровського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної, а 27 жовтня 2015 року із заявою про направлення її на професійне навчання до УТОВ ЦТО «Консалтінг-Фактор» за професією оператора компютерного набору (а.с. 3-4).
Згідно з відміткою про прийняття на професійне навчання (а.с. 10) ОСОБА_2 8 грудня 2015 року зараховано до складу навчальної групи № БН-12.15 у ТОВ ЦПТО «Консалтінг-Фактор», наказом № 56 від 8 грудня 2015 року включено до навчальної групи (а.с. 11).
За даними табелів відвідування занять слухачами за грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року, маршрутного листа проїзду безробітної ОСОБА_2 за грудень 2015 року, відповідачем навчальний заклад було відвідано протягом 15 днів у грудні 2015 року і 7 днів у січні 2016 року. У лютому 2016 року відповідач заняття не відвідала жодного разу (а.с. 14).
Наказом № 16 від 23 лютого 2016 року ОСОБА_2 відраховано з 23 лютого 2016 року із складу слухачів, які навчаються за інтегрованою професією «Оператор компютерного набору» з Центру професійно-технічної освіти «Консалтінг-Фактор» через пропуск занять без поважної причини (а.с. 15).
Відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.
За умовами абзацу 2 частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.
Згідно пункту 2.10. Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 року N 318/655, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.
Враховуючи, що наданими суду доказами позивачем у повній мірі доведено, що відповідач ОСОБА_2 без поважної причини припинила професійне навчання, порушивши таким чином норми спеціального законодавства в сфері регулювання питань працевлаштування безробітних та умови договору, який був укладений між нею та позивачем 7 грудня 2015 року, документально підтверджених даних про поважність дострокового припинення професійного навчання, передбачених абзацами 3-15 пункту 2.10. Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, суду не надала, суд вважає вимоги позивача правомірними і заявленими в рамках вимог діючого законодавства.
За відомостями, наданими позивачем, у тому числі фактичним кошторисом витрат на професійне навчання за професією «Оператор компютерного набору, розрахунком витрат на 1 особу відповідно до фактичного кошторису з профнавчання за Договором № НОМЕР_1 від 7 грудня 2015 року, платіжними дорученнями про перерахування коштів (а.с. 16-25), заперечень проти якого відповідач суду не надавала, визначено, що витрати на навчання відповідача склали 3860,67 гривень, у тому числі оплата за навчання 3620,67 гривень і компенсація витрат на проїзд 240 гривень. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ звільнений від зазначених витрат при подачі позову до суду, визначений на час звернення позивача за захистом свого права до суду.
На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійне навчання задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.О.Коваленко