ЄУН №389/938/17
Провадження №2/389/346/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м.Знамянка

Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

при секретарі Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам'янка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовомдо ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою від 10 травня 2017 року провадження у справі відкрито.

Одночасно з метою забезпечення позову позивач заявила клопотання про накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, розташований по вулиці Вересневій (колишня Кірова) в смт Знамянка Друга Кіровоградської області за №49; автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, які зареєстровані за чоловіком відповідача ОСОБА_3 Вказала, що невжиття таких заходів забезпечення позову, може зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову ОСОБА_1 є вимога про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 31220 грн. Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 з 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що договір позики між позивачем та відповідачем був укладений в інтересах сім'ї відповідача, а також те, що одержані відповідачем кошти були використані на потреби сім'ї.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином суд вважає, що позивач будь-яких належних доказів, які б підтвердили вказані обставини, не надала, доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, не свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, суд також приймає до уваги, що позивач не зазначила яким чином невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому жодного доказу того, що ці наміри у відповідача є реальними позивач не надала суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Також, згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відтак суд вважає, що заявлений вид забезпечення позову не є співмірним з позовною вимогою позивача про стягнення боргу в сумі 31220 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованими та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151, 152, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4