Справа № 301/1576/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2014 року відповідача зобовязано до сплати аліментів на користь позивачки на утримання двох дітей по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Станом на 19.07.2017 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 18199 грн. Вважає, що останній умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, тому вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені), розмір якої за період з 29.01.2014 року по 19.07.2017 року становить 13978 грн. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив що по мірі можливості періодично сплачує аліменти на утримання дітей. Вимоги щодо стягнення з нього пені за період із січня 2014 року по липень 2017 року вважав необґрунтованими, заявив клопотання про застосування строку позовної давності в частині позовних з січня 2014 року по червень 2016 року і просив відмовити в їх задоволенні. Натомість визнав позов у частині стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів за період в межах позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторони на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Рішенням Іршавського районного суду від 04.02.2014 року ОСОБА_2 зобовязано до сплати аліментів на користь позивачки на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29.01.2014 року до досягнення ними повноліття (а.с.16-17).

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 17 лютого 2014 року, Іршавським районним судом 18.02.2014 року видано виконавчий лист №301/236/14-ц (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 19.07.2017 року за №13.5-11/5-62/17, зробленого державним виконавцем Горзов І.М., на початок 2017 року сума заборгованості ОСОБА_2 за попередні роки становила 21599 грн.; за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року нараховано до стягнення з відповідача 10800 грн., з яких у лютому 2017 року ним сплачено 3600 грн., у березні 2017 року 1800 грн., у травні 2017 року 2000 грн., у червні 2017 року 3800 грн., у липні 2017 року 3000 грн. (а.с.8). Таким чином, залишок заборгованості за аліментами становить 18199 грн.

Згідно ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати.

Позивачка просить стягнути з відповідача суму пені за прострочення сплати аліментів за період з 29.01.2014 року по 19.07.2017 року.

Відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені за період з січня 2014 року по липень 2016 року.

Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 03 серпня 2017 року.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, позов в частині стягнення пені за прострочення аліментів за період з січня 2014 року по липень 2016 року задоволенню не підлягає у звязку зі спливом позовної давності.

Крім того, з розрахунку заборгованості наведеному позивачкою як у позовній заяві, так і зробленому державним виконавцем від 19.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 не сплатив аліменти у квітні 2017 року, однак, за травень-липень 2017 року заборгованості по сплаті аліментів не має.

Тобто, до стягнення з відповідача підлягає пеня за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року.

Наведений у позовній заяві розрахунок пені узгоджується із правовими позиціями ВСУ у справах №6-1477цс15 від 03.02.2016 року та № 6-535цс16від 1 червня 2016 року, здійснений із її урахуванням, а саме: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Сума аліментів, що підлягає оплаті щомісяця становить 1800 грн., отже 1% від даної суми 18 грн., тобто за кожен день прострочки сума пені складає 18 грн.

За період з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року прострочено серпневий платіж в сумі 1800 грн. на 31 день, тобто сума пені становить 558 грн.; за період з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року прострочено вересневий платіж в сумі 1800 грн. на 30 днів - сума пені 540 грн.; за період з 01 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року прострочено жовтневий платіж в сумі 1800 грн. на 31 день - сума пені 558 грн.; за період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року прострочено листопадовий платіж в сумі 1800 грн. на 30 днів - сума пені 540 грн.; в грудні 2016 року сплачено 5000 грн.; за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року прострочено січневий платіж в сумі 1800 грн. на 31 день - сума пені 558 грн.; в лютому 2017 року сплачено 3600 грн.; в березні 2017 року сплачено 1800 грн.; за період з 01 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року прострочено квітневий платіж в сумі 1800 грн. на 30 днів - сума пені 540 грн.

Враховуючи наведене суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року в сумі 3294 грн.

Оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення із позовною вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 640 грн.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258, 267 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.3, 208, 209, 218, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року в сумі 3294 (три тисячі двісті девяносто чотири) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських