РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Лацько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

28.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 листопада 2013 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №123.

В обґрунтування позову зазначила, що з 01 листопада 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки втратили один до одного відчуття поваги, довіри та кохання.

Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю немає, спору стосовно місця проживання та виховання дитини між ними немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю.

Примирення між ними не можливе. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила не змінювати прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти позовної заяви не надав.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2013 року, від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 6, 7).

Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Спору про розділ майна та місце проживання малолітньої дочки між сторонами немає.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач ОСОБА_2, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 01 листопада 2013 року (актовий запис №123) Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, - розірвати.

Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: