Справа № 140/344/17
№ 2/140/368/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2017 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., при секретарі Буназів К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради Немирівського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1), яка проживала в с. Коржів, Немирівського району, Вінницької області та яка приходилась йому матір'ю.

У відповідності до норм цивільного законодавства, часом відкриття спадщини є час смерті спадкодавця.

Спадщина ОСОБА_3, відкрилась на час дії Цивільного Кодексу Української РСР - 1963 року, який діяв до 01.01.2004 року. Оскільки визначений норами цивільного права шестимісячний строк прийняття спадщини померлої ОСОБА_3 закінчився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто в час коли вступив в дію новий Цивільний Кодекс України, тому, відповідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, що вступив в дію 01.01. 2004 року.

За життя, 20.02.2001 року покійна ОСОБА_3 склала заповіт про те, що все майно, яке належить їй і на яке вона матиме право за законом на час смерті заповідає ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в рівних долях, крім частини будинку, яким вона володіє згідно свідоцтва на спадщину від 12.12.1991 року.

Зазначений заповіт зареєстровано у реєстрі за №131 та на час смерті не змінено і не відмінено.

В склад спадщини покійної ОСОБА_5 входять житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні частки (пай).

З часу відкриття спадщини ОСОБА_3, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 року і по даний час минуло більше 14 років.

Із зазначеного в заповіті спадкоємець ОСОБА_4 до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Одночасно встановлено, що ОСОБА_4 по даним адресного бюро не значить.

Згідно ч.1 ст. 1272 Цивільного Кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, зазначений в заповіті померлої ОСОБА_5, спадкоємець ОСОБА_4, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, вважаються таким, що спадщину не прийняв.

П.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, що у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Одночасно ст. 1268 ЦК України визначено що, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки він проживав спільно із покійною ОСОБА_3 та не подав заяву про відмову від спадщини матері, тому він вважається таким, що прийняв її спадщину.

Відповідно до викладених норм ЦК України та Постонови Пленуму Верховного суду України №8 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», він являється єдиним спадкоємцем майна покійної ОСОБА_3 який прийняв її спадщину. Інші спадкоємці, які мали право на спадщину ОСОБА_3 будь яких заяв щодо прийняття спадщини не подали, а тому вважаються такими, що не прийняли її, а їх частка повинна перейти спадкоємцям, що прийняли дану спадщину, тобто йому.

За таких обставин рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 26.05.2016 року за ним визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, що належав померлій ОСОБА_3

На даний час залишились не прийнятими у власність частина спадщини ОСОБА_3, а саме, земельні частки (пай).

Згідно довідок відділу Держгеокадастру у Немирівському районі Вінницької області померлій ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку серія НОМЕР_2 розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, який виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_3, вартість якого становить 25 355, 73 грн., та земельна частка (пай) на підставі сертифікату серія НОМЕР_4 розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах, який виданий на підставі рішення Немирівської РДА від 13.06.1996 року за №177, вартість якого становить 25 355, 73 грн.

Згідно звіту з експертної грошової оцінки вартість земельних ділянок

становить 61154 грн.

З даного приводу він звернувся до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на дві земельні частки (пай).

19.10.2016 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Надія» села Коржівка, Немирівського району, Вінницької області, розміром 3,01 в умовних кадастрових гектарах.

Оскільки в заповіті зазначено два спадкоємця, він та ОСОБА_4, нотаріусом видано свідоцтво на спадщину на ? частку земельної частки ( пай). Крім цього, 19.10.2016 року нотаріусом Кнап Л.ГІ. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку іншої земельної частки (пай) з підстав відсутності правовстановлюючого документу.

Враховуючи ту обставину, що державним нотаріусом видано свідоцтво на спадщину за законом лише на 1/2 частку земельного паю, а інші частки оформити не можливо за викладених вище обставин та відсутності правовстановлюючого документу, він вимушений звернутись в суд для оформлення належної йому спадщини, у відповідності норм цивільного законодавства, викладених вище.

В зв'язку з цим позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на земельні частки (паї).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Райгородської сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, згідно заповіту від 20.02.2001 року покійна ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних долях. Однак позивачем не було надано суду доказів відмови ОСОБА_4 від прийняття спадщини, а також відсутні дані про неподання ним у встановлений строк заяви про прийняття спадщини. Таким чином, задоволення позовних вимог може призвести до порушення майнових прав іншого спадкоємця за заповітом - ОСОБА_4.

Також позивачем не було надано суду доказів належності його померлій матері ОСОБА_3 двох земельних ділянок площею 3.01 га. що перебували в колективній власності КСП «Надія» с. Коржівка., так як в матеріалах справи наявна копія лише одного Сертифікату на право на земельну частку(пай) на ім'я ОСОБА_3. На іншу земельну ділянку правовстановлюючі документи відсутні.

Твердження позивача, що він прийняв спадщину після смерті матері в порядку ст.1268 ЦК України, так як проживав разом з спадкоємцем на час відкриття спадщини, також викликає сумнів, так як згідно копії паспорта позивача ОСОБА_1 який наявний в матеріалах справи, він прописаний в АДРЕСА_1, а його мати ОСОБА_3 на момент смерті проживала в АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.208-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради Немирівського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду Вінницької області на протязі десяти днів з моменту отримання повного тексту рішення суду.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко