АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 662/1113/16-ц Головуючий у І інстанції Тимченко О.В.
Номер провадження 22-ц/791/657/17 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Білогір'я» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

у липні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, 23 вересня 2015 року трудовий договір між ними було розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України, при звільненні з позивачем не було проведено розрахунку по заробітній платі за серпень та вересень 2015 року у розмірі 6000 гривень, у позові поставлено питання про стягнення з відповідача на користь позивача 13224 гривень невиплаченої заробітної плати, 94457,70 гривні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 3716 гривень компенсації за невикористану відпустку.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, в обґрунтування скарги покликався на невідповідність висновків суду обставинам справи, поясненням свідків ОСОБА_3, яка підтвердила факт невиплати позивачу заробітної плати при звільненні, та ОСОБА_4, яка будучи касиром оформляла касові документи на видачу позивачеві заробітної плати, проте не видавала її позивачу, фактично її нібито видав директор підприємства, судом першої інстанції в порушення вимог законодавства було прийнято як доказ надані відповідачем видаткові касові ордери та ксерокопію висновку почеркознавчої експертизи, позивач не підписував касові документи у вересні 2015 року, всі написи та підписи на вказаних документах від імені позивача є підробленими, експертиза у даній справі не проводилася, почеркознавча експертиза у кримінальній справі є підробленою.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи позивач та його представник наполягали на вимогах скарги, представник відповідача вважав її такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається , що позивач з 01 квітня 2011 року по 23 вересня 2015 року працював на посаді оператора ліній протравлення насіння у відповідача, в останню дату був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, 31 серпня 2015 року ОСОБА_2 на ім'я директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Білогір'я» було подано заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати з 01 вересня 2015 року по 22 вересня 2015 року, на підставі якої 31 серпня 2015 року відповідачем було винесено наказ № 75/15/1-ОК, згідно копій видаткових касових ордерів № 99, № 100 від 25 вересня 2015 року, оскільки оригінали, за поясненням представника відповідача знаходяться в матеріалах кримінальної справи стосовно позивача за ознаками шахрайства саме з цього приводу, відповідачем було видано позивачу заробітну палату за серпень 2015 року у розмірі 7128,66 гривні та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3716,62 гривні, за розрахунком середньої заробітної плати загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2014 року по 23 вересня 2015 року складає 42586,67 гривні, вказану суму у тому числі складають і грошові кошти за серпень та вересень 2015 року.

На вимогу ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не було надано до суду достовірних, належних та переконливих доказів невиконання відповідачем вимог ст. ст. 83, 116 КЗпП України щодо виплати грошової компенсації за невикористану відпустку та виплати всіх сум, що належать позивачу від підприємства в день звільнення, навпаки, такі докази як заява позивача про звільнення із зазначенням в ній даних про те, що розрахунок по заробітній платі виконаний повністю і він не має претензій до підприємства, копії видаткових касових ордерів, оригінали яких знаходяться в кримінальній справі, надані стороною позивача довідки з Пенсійного фонду України у своїй сукупності свідчать на користь висновку про те, що при звільненні з позивачем було проведено повний розрахунок, обставини, передбачені ст. 117 КЗпП України, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на обставини у справі чи норми права, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик