Cправа № 127/2-1984/2010
Провадження № 4-с/127/77/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Трон М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 по справі №2-1984/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Відділення №85 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 при виконанні рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-1984/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Відділення №85 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.02.2017р. у виконавчому провадженні №51136453;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.02.2017р. у виконавчому провадженні №51136453;

- зобовязати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 повноцінно провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа №2-1984/2010 від 28.03.2016р.

Вказана скарга мотивована тим, що 08.06.2010р. Ленінським районним судом м. Вінниці було ухвалено рішення по справі №2-1984/2010, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №226 від 07.11.2007р. в сумі 24292,35 грн., судовий збір в сумі 242,92 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. 28.03.2016р. Вінницьким міським судом Вінницької області був виданий виконавчий лист №2-1984/2010, який був предявлений до виконання до Центрального ВДВС м. Вінниця, однак 22.02.2017р. державним виконавцем Король В.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

На думку скаржника державний виконавець виконуючи рішення суду проявив безвідповідальність, недбалість та халатність, як до виконання своїх посадових обовязків, так і до законів «Про виконавче провадження» та «Про державну службу».

В судове засідання повноважний представник заявника - ПАТ «ВіЕйБі Банк» не з'явився, надіславши клопотання №22/3-11343 від 04.04.2017р. про розгляд справи у відсутність представника заявника та повідомивши про підтримання вимог скарги..

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, в судове засідання також не зявився, проте звернувся до суду з заявою від 05.04.2017р., якою просив розгляд скарги проводити у його відсутність та зазначив що заперечує, щодо задоволення скарги. Разом з тим, до зазначеної заяви державним виконавцем додано копію виконавчого провадження №522/31.

Боржник ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання відділенням поштового звязку повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення боржника про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, враховуючи подання заявником скарги та державним виконавцем заяв про розгляд скарги без їх участі, а участь боржника при розгляді скарги не є обовязковою, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги та вважає за можливе провести розгляд скарги без участі заявника та державного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи №2-1984/10 та матеріали виконавчого провадження №522/31, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Як встановлено судом, 17.05.2010р. Ленінським районним судом м. Вінниці винесено заочне рішення у справі №2-1984/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Відділення №85 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №226 від 07.11.2007р. в сумі 24292,35 грн., судовий збір в сумі 242,92 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн. (а.с. 44-45 матеріали справи)

На виконання зазначеного рішення суду, Ленінським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист, який як вбачається з матеріалів справи в подальшому було втрачено стягувачем.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2016р. задоволено заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк», видано дублікат виконавчого документа у справі №2-1984/2010 за позовом ВАТ Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2 «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на користь ВАТ Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_2 «ВіЕйБі Банк» по кредиту за договором №226 від 07.11.2007 року, а також судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Цією ж ухвалою суду стягувачу поновлено строк для предявлення до виконання дублікату виконавчого документа у справі №2-1984/2010. (а.с. 88-90 матеріали скарги)

27.04.2016р. дублікат виконавчого листа від 28.03.2016р. у справі №2-1984/2010 стягувачем було предявлено до Центрального ВДВС Вінницького міського управління юстиції ГТУЮ у Вінницькій області для примусового виконання. (а.с. 26-27 матеріали скарги).

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 ВП №51136453 від 19.05.2016р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1984/2010, виданого 28.03.2016р. Вінницьким міським судом Вінницької області та надано боржнику строк до семи днів з моменту винесення постанови для самостійного виконання виконавчого документа. (а.с. 28 матеріали скарги).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 ВП №51136453 від 19.05.2016р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. (а.с. 30 матеріали скарги)

19.05.2016р. державним виконавцем надіслано запит №07-35/1986031 відділу управління превентивної діяльності ГУ ПН у Вінницькій області та Державній сільськогосподарській інспекції у Вінницькій області з вимогою надати інформацію про наявність майна та поточних рахунків, які зареєстровані за боржником. (а.с. 32 матеріали скарги).

У відповідь на запит відділом управління превентивної діяльності ГУ ПН у Вінницькій області та Державною сільськогосподарською інспекцією у Вінницькій області повідомлено державного виконавця про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів та сільськогосподарської техніки. (а.с. 38-39 матеріали скарги)

Згідно з відповіддю Державної податкової служби України № від 25.11.2016р., на запит державного виконавця, інформація стосовно сум доходу боржника, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. (а.с. 40 матеріали скарги).

Як вбачається з відповіді Державної податкової служби України № від 28.11.2016р., на запит виконавця, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила. (а.с. 41 матеріали скарги).

Крім того, на запит виконавця, Пенсійним фондом України у відповіді № та № від 25.11.2016р. повідомлено, що інформація щодо роботи боржника за трудовим та цивільно-правовим договором, про останнє місце роботи, та інформація щодо отримання боржником пенсії, не знайдена. (а.с. 42-43 матеріали скарги).

З акту державного виконавця від 16.02.2017р. вбачається, при виході за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, 3/25 встановлено, що на момент перевірки майнового стану майна належного боржнику на праві приватної власності на яке можливо звернути стягнення не виявлено. (а.с. 44 матеріали скарги).

Враховуючи вищенаведене, 22.02.2017р. державним виконавцем Центрального ВДВС ОСОБА_1 винесено постанову ВП №51136543 «Про повернення виконавчого документа стягувачу» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 46-47 матеріали скарги).

Визначаючись щодо правомірності вимог скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, положеннями статті 37 Закону №1404-VIII передбачено можливість повернення виконавчого документі стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, однак з аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» слідує висновок, що такому поверненню виконавчого документа має передувати вжиття державним виконавцем цілого ряду заходів та вчинення комплексу виконавчих дій спрямованих на ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

З матеріалів справи, а саме з копії виконавчого провадження, вбачається, що державними виконавцями Щуренком А.О. та Королем В.В., частково вживалися заходи спрямовані на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-1984/10, зокрема надсилалися запити до відділу управління превентивної діяльності ГУ ПН у Вінницькій області, Державної сільськогосподарській інспекції у Вінницькій області, ДПС України та Пенсійного фонду України, однак вжиті заходи є недостатніми для прийняття рішення, щодо повернення виконавчого документу стягувачу.

Зокрема, запити до відділу управління превентивної діяльності ГУ ПН у Вінницькій області та Державної сільськогосподарській інспекції у Вінницькій області державним виконавцем Щуренком О.О. надсилалися ще в травні 2016 року, тобто майже рік тому, при цьому державним виконавцем Королем В.В. такі запити не надсилалися.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей, щодо вчинення державним виконавцем заходів спрямованих на виявлення у боржника нерухомого майна.

Частиною другою та третьою статті 18 Закону №1404-VIII закріплено права та обовязки державного виконавця та зокрема передбачено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, з матеріалів виконавчого провадження слідує, що державним виконавцем не в повній мірі здійснювалися виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду, а саме:

- перевірка майнового стану боржника здійснювалася не в повному обсязі (зясування наявності нерухомого майна не проводилося, а запити про наявність рухомого майна майже річної давності);

- боржник ОСОБА_3 не викликалася державним виконавцем з приводу наявного виконавчого провадження. При цьому, копія виклику державного виконавця (а.с. 33 матеріали скарги) судом до уваги не приймається, оскільки останній не містить ні номеру, ні дати, ні підпису виконавця, ні доказів його направлення боржнику;

- звернень до суду з поданнями про розшук боржника, про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, про встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України матеріали виконавчого провадження не містять.

В той же час, копія акту державного виконавця від 16.02.2017р. свідчить лише про одноразовий вихід виконавця за адресою стягувача зазначеною у виконавчому документі, однак зазначений акт не містить інформації про те, яким саме чином державним виконавцем перевірявся майновий стан боржника, чи був державний виконавець допущений до приміщення та чи проживає боржник ОСОБА_3 за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, 3/25

Яке зазначалося вище, відповідно до статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, в порушення вищевказаної норми виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 не в повній мірі вчинено комплекс заходів щодо виконання виконавчого листа у справі №2-1984/2010, а відтак дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.02.2017р. є передчасною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення скарги, визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Що стосується вимог скарги про зобовязання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 повноцінно провести виконавчі дії з виконання виконавчого листа №2-1984/2010 від 28.03.2016р., то вказана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Таким чином, обовязок виконавця відновити виконавче провадження та вчиняти повноцінно виконавчі дії випливає безпосередньо з закону та не потребує прийняття окремого судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 378, 383 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.02.2017р. у виконавчому провадженні №51136453.

Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1В про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.02.2017р. у виконавчому провадженні №51136453.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: