ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свій позов мотивує тим, що 19 жовтня 2013 року вона, ОСОБА_1,уклала шлюб з ОСОБА_2. Шлюб зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за № 295 серії 1-ФМ № 108855 від 19.10.2013 р.
Вказує, що у них в обох це перший шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначає, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вже більше року відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх малолітніх дітей. Знаючи, що їхні діти у неї на утриманні, оскільки вона в декретній відпустці по догляду за їхніми дітьми, вона також потребує постійного піклування та догляду, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.
Також зазначає, що вона не працює, а офіційна державна допомога занадто маленька, є незначною і утримувати 2-х дітей самостійно їй важко.
У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх 2-х малолітніх дітей. Стверджує, що відповідач працює неофіційно та має мінливий дохід, однак досить високий, який повністю витрачає на свої потреби.
Як їй відомо на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, у шлюбі він не перебуває, інших дітей на його утриманні також немає. Натомість їхні діти постійно потребують нормального харчування, одягу та матеріального забезпечення для їх морального розвитку, а вона сама не в змозі в повній мірі його забезпечити.
Вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача.
У звязку з наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її користь на утримання їхніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду заяву від 21.04.2017 року про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, у позивача з відповідачем є спільні діти: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії І-ФМ № 295309, виданого 23 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено зроблено відповідний актовий запис № 422 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії І-ФМ № 321764, виданого 21 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 830.
Судом встановлено, що відповідач вже більше року відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних з позивачкою малолітніх дітей. Знаючи, що їхні діти у неї на утриманні, оскільки вона в декретній відпустці по догляду за їхніми дітьми, вона також потребує постійного піклування та догляду, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач не працює, а офіційна державна допомога занадто маленька, є незначною і утримувати 2-х дітей самостійно їй важко.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із позовної заяви відповідач працює неофіційно та має мінливий дохід, однак досить високий, який повністю витрачає на свої потреби; на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, у шлюбі він не перебуває, інших дітей на його утриманні також немає.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їхніх малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України 551, 20 грн. судового збору
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155, 180-182, 184, 191, 192 СК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_11 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13, в твердій грошовій сумі у розмірі по 900 (девятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину, починаючи із 12 грудня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9 до спеціального фонду Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду наб ирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча О.М. Світлик