Справа № 709/1013/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

за участі секретаря - Дем"яненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнобай цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивують позов тим, що відповідно до укладеного договору від 20 жовтня 2010 року ОСОБА_1. отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 31 березня 2017 року має заборгованість у розмірі 15975,17 грн.

В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, 20.06.2017 року подала письмові заперечення в яких пояснила, що не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг при отриманні даного кредиту і їх не підписувала, тому вважає позов необгрунтованим. Також не була ознайомлена з правилами користування платіжною карткою і їх не підписувала. З цих підстав не вважає дані документи частиною укладеного договору. Оскільки не погоджувала розмір штрафних санкцій, вважає себе не зобов"язаною їх сплачувати.Просила позов ПАТ КБ "Приватбанку" про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

20 жовтня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Крім того, в заяві зазначено, що відповідач ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді (копія заяви, а.с.6).

За умовами договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ні розмір отриманого кредиту, ні відсоткову ставку ОСОБА_1 не заперечує.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, і відповідно укладений договір є договором приєднання.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Таким чином встановлено, що сторони дійсно уклали кредитний договір, в письмовій формі, тобто з додержанням вимог закону.

Заперечення відповідача щодо не ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг при отриманні даного кредиту, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наданими позивачем доказами, зокрема заявою позивача (а.с. 6).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, - позичальник зобов"язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди із змінами правил та/або тарифів обов"язок клієнта звернутись до Банку з письмовою заявою для розірвання діючого Договору і погасити утворену перед Банком заборгованість протягом 30 днів з моменту повернення Карт виданих Держателю і його довіреним особам.

У порушення норм закону та умов договору відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконала та згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.4-5) станом на 31 березня 2017 року має заборгованість у розмірі 15975,17 грн., яка складається з наступного :

- 10883,48 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3654,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом:

- 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг.

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 736,91 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого наявна заборгованість по сплаті кредиту, на стягнення якої позивач має право.

Разом з тим, слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов"язку новим, а бо у приєднанні до невиконаного обов"язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов"язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушенн.

Враховуючи вищевикладене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором- свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року по справі № 6-2003цс15, та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

А відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в розмірі 14738,26 грн. - загальна сума боргу за мінусом суми штрафу (фіксованої частини й процентної складової): 15975,17 грн. - (500+736,91).

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", , заборгованість за кредитним договором в розмірі 14738,26 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн., а всього 16338,26 грн. (шіснадцять тисяч триста тридцять вісім гривень двадцять шість копійок).

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Кваша