Справа № 450/579/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/3421/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Державна АБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва,

ВСТАНОВИЛА:

11.03.2016 року ОСОБА_4 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Державна АБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, ОСОБА_5, про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва. У позовній заяві позивач на підставі статей 391, 396 ЦК України просить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва на прибудинковій території та привести земельну ділянку до попереднього стану. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що внаслідок самовільного будівництва, що здійснюється відповідачем, заподіюються збитки належній йому квартирі, оскільки самовільна будова розташована поруч із стіною його квартири; та вказане будівництво порушує право позивача на використання прибудинкової території за призначенням.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 та приведення земельної ділянки до попереднього стану.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 551, 20 грн. понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що жодними доказами не підтверджено порушення прав позивача внаслідок будівництва на прибудинковій території. Вказує, що судом першої інстанції не було встановлено чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності. Відповідачка ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 у цьому ж будинку.

В силу вимог ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Верховний Суд України у постанові від 19.11.2014 року у справі № 6-180цс14, що ухвалена в порядку ст. 355 ЦПК, висловив правову позицію про те, що за змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З Акту від 19.10.2015 року, який складено комісією Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що в АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи зі слів робочих по заливці фундаменту. Комісія вирішила, з метою оптимального вирішення питання запропонувати стороні забудівельника ОСОБА_2 зупинити проведення будівельних робіт та надати погоджувальні та дозвільні документи на проведення будівельних робіт. В разі не виконання цих дій матеріали будуть передані до Прокуратури Пустомитівського району та інспекції Держбудконтролю (а.с.8). Із листа Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 24.11.2015 року № 533 видно, що по факту самовільного будівництва сільська рада звернулася до прокурора Пустомитівського району Львівської області та Департаменту ДАБІ у Львівській області (а.с.9).

Районним судом установлено, що здійснюване відповідачем та за її рахунок (цей факт беззаперечно підтверджується поясненнями свідків) будівництво розпочате на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; за відсутності належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Судом також установлено, що самочинне будівництво ведеться на земельній ділянці, яка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1, у якому проживає позивач.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими засобами доказування твердження позивача, що внаслідок самочинного будівництва, що здійснюється відповідачем спричиняється шкода його житлу, що належить йому на праві власності.

Таким чином, районним судом установлено факт порушення прав ОСОБА_4 самочинною забудовою, тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем.

Задовольняючи позов, районний суд обґрунтовано виходив з того, що відповідачка здійснює самочинне будівництво без дозволів відповідних органів, на земельній ділянці, власником якої вона не є, та на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, чим порушує права позивача на користування земельною ділянкою та володіння своїм майном, тому його порушене право підлягає захисту.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що здійснення відповідачем самочинного будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, відсутність у неї відповідних дозвільних документів виключає потребу перевірки судом можливості усунення порушень іншим ніж знесення самочинного будівництва шляхом (перебудова тощо).

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: