УХВАЛА

іменем України

10 травня 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ковальська, 62/20. Також просила звільнити її від сплати судового збору при подачі нею даного позову до суду.

Вивчивши позов та додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність залишити позов без руху, оскільки він поданий з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивачем було заявлено вимогу немайнового характеру - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, стягується судовий збір в 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн..

Позивачка не додала документ на підтвердження сплати судового збору, в той же час, просила звільнити її від сплати посилаючись на те, що вона є особою похилого віку, інвалідом 3 групи, розмір її пенсії складає 1543 грн. 58 коп..У звязку з тяжким матеріальним становищем їй було призначено представника за рахунок держави.

Встановлення державою відповідної плати за подання позовної заяви не є перешкодою в доступі до правосуддя, якщо така плата не є явно непосильною для особи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішення «Креуз проти Польщі» повторно наголосив, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане

обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Разом з тим, ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з врахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників , а розраховується на осевої певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя («ОСОБА_3 і ОСОБА_3 проти Румунії»).

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалити відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

В даному випадку, звільнення особи від сплати судового збору слід розглядати як виключний випадок, коли особа через свій майновий стан не спроможна сплатити будь-який розмір судового збору.

З огляду на зазначені позивачкою обставини, що відображають її майновий стан, суд не знаходить підстав для звільнення її від сплати судового збору, в той же час, суд вважає про наявність обставин, які дають підстави зменшити належний до сплати судовий збір до 200 грн..

Таким чином, позивачці необхідно додати до позовної заяви оригінал документа на підтвердження сплати судового збору в розмірі 200 грн..

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням строку позивачу на усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Зменшити розмір судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до 200 (двохсот) грн..

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 4 (чотирьох) днів з дня отримання позивачем копії ухвали, а саме, надати документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 200 (двохсот) грн. 00 коп..

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя