Справа № 371/1395/16-ц Головуючий у І інстанції Поліщук А. С.
Провадження № 22-ц/780/1719/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 49 19.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 26 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що з 25 жовтня 2014 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, шлюб та сім'ю, втрату почуття любові та поваги один до одного, що призводило до постійних сварок. Відповідач нехтував сімейними цінностями, не піклувалася про створення в сім'ї моральної атмосфери, основаної на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Наміру зберігати сім'ю вона не має, подальше спільне проживання є неможливим.

На даний час вона з відповідачем проживають окремо, але матеріальну допомогу на утримання дитини він добровільно не надає, хоча є особою працездатного віку з регулярним доходом, який отримує від офіційного працевлаштування та підробітків, інших аліментних зобов'язань не має, тому має можливість забезпечувати дитині та їй матеріальну підтримку у вигляді аліментів у твердій грошовій сумі 1 000,00 грн. на кожного.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 січня 2017 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 жовтня 2014 року ВДРАЦС РС Миронівського РУЮ у Київській області за актовим записом № 122.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21 листопада 2016 року до досягнення донькою повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, починаючи із 21 листопада 2016 року до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення аліментів, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким стягнення аліментів проводити у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на утримання доньки та 300 грн. на утримання дружини.

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку лише в частині обраного судом виду та розміру стягуваних аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що малолітня дитина сторін проживає та знаходиться на утримані позивача, тому вона має передбачене законом право як на її так і на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач спроможний надати таке утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожного.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у ВДРАЦС РС Миронівського РУЮ у Київській області, про що було складено відповідний актовий запис № 122.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю в квартирі АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні.

Як зазначала позивач, вона перебуває у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_4 до досягнення нею трьох років, не працює.

Відповідач на даний час проживає разом з батьками в будинку АДРЕСА_2, постійно працює водієм автотранспортних засобів в ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп та комбікормів», щомісячно отримує заробітну плату, тобто має регулярний дохід.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином вказані норми матеріального і процесуального права встановлюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами.

Отже, встановивши ту обставину, що в сторін є малолітня донька, яка проживає з позивачем та фактично знаходиться на її утриманні, а відповідач є особою працездатного віку без розумових та фізичних вад, має регулярний дохід і спроможний надати матеріальну допомогу на належному рівні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності покладення на нього аліментного зобов'язання у вигляді щомісячної сплати аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів своїх доходів (заробітку) на користь позивача.

За змістом ст. 80, 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює, аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Тобто чинне законодавство надає дружині, з якою проживає дитина, право на її утримання від чоловіка

Вирішуючи спір, суд першої інстанції надав оцінку наданим сторонами доказам, зокрема, врахував можливість відповідача надавати допомогу дружині та дійшов до обґрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання колишньої дружини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходів).

В той же час визначений судом розмір аліментів не є завищений та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, правильно встановлений у частці від заробітку (доходу) батька дитини з огляду на його трудову зайнятість та відповідатиме інтересам сторін та їхньої доньки. При цьому відповідач є молодою працездатною особою, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, він не позбавлений можливості на відміну від позивача працювати для збільшення своїх доходів, а як наслідок повноцінно утримувати себе та підтримувати на належному рівні свою дитину.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

Ю.М Кулішенко