Справа № 310/1554/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку №34, що складає квартиру №1, по вул. Короленка в м. Бердянську Запорізької області.

В зазначеній вище квартирі житлового будинку зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не є членами сімї ОСОБА_3, з останнім не вирішували питання про користування жилою площею, і не проживають в зазначеній квартирі.

Просила визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою №1 в житловому будинку №34 по вул. Короленка в м. Бердянську Запорізької області.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про час та місце справи повідомлені належним чином.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона з 1999 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. В будинку №34 по вул. Короленка проживав ОСОБА_9 Інших осіб вона там не бачила.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона з 1986 року проживає в будинку №28а, кв. 2 по вул. Короленка в м. Бердянську. В кварті №1 будинку №34 по вул. Короленка на даний час ніхто не проживає. Інколи туди приходить ОСОБА_9 Останньому ОСОБА_5 доводиться дочкою від першого шлюбу, проте тривалий час там не проживає.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на 1/2 частину житлового будинку №34 по вул. Короленка в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі нотаріального посвідченого договору дарування від 15.03.2017 року. У відповідності до умов договору вказана частина складає квартиру №1.

Згідно будинкової книги, у вказаному вище житловому будинку (квартира №1) з 19.05.2005 року зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на наведені вище приписи закону, право користування житловим приміщенням є похідним від права власності на нього.

Відповідно до пояснень позивача, свідка та наданих письмових доказів, ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі №1 житлового будинку №34 по вул. Короленка в м. Бердянську як дочка ОСОБА_9, тобто як член сімї попереднього власника.

З урахуванням викладеного, зібраних та досліджених по справі доказів, встановлених обставин, суд вважає, що позивач довів наявність підстав для визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Крамаренко