Справа № 606/212/17
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участі секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля справу за позовом ОСОБА_1 до Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку площею 1,62 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 15.11.2015 року померла її мати ОСОБА_2, яка заповітом від 02.09.2005 року заповіла позивачу земельні ділянки, які їй належали на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ТР № №066394. Позивач прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що інший спадкоємець ОСОБА_3, маючи обовязкову частку не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийнятта спадщини чи заявою про відмову від спадщини. Враховуючи наведене, для реалізації своїх прав, позивач змушена звертатися до суду щоб визнати право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання до суду не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 15.11.2015 року померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, серія І-ИД, №017456, видане Дарахівською сільською радою Теребовлянського раойну від 23.11.2005 року, актовий запис №64).

02.09.2005 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 1,62 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, заповіла позивачу ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Дарахівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №149, за життя спадкодавця заповіт не був змінений та відмінений.

З Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №066394, виданого 10.06.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №308, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Теребовлянської райдержадміністрації від 14.03.2003 року №126, передана у приватну власність земельну ділянку площею 1,62 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщені на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

11.11.2016 року позивач звернулась в Теребовлянську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2017 року №76/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,62 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області у зв'язку з тим, що є ще один спадкоємець чоловік померлої - ОСОБА_3 Інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, серія І-ИД, №157755, виданого Дарахівською сільською радою Теребовлянського району від 15.07.2013 року, актовий запис №25, ОСОБА_3 помер 12.07.2013 року.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що представник відповідача визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно- задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області , і яка належала померлій 15.11.2015 року ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ТР №066394, зереєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів орендиземлі за №308.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка