Справа № 477/191/17
Провадження № 2/477/415/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_3 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 у період з лютого 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнання за нею права власності на земельну ділянку загальною площею 1, 86 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Зеленогаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області .

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що з лютого 1996 року по листопад 2015 року вона проживала разом з ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1 без укладення шлюбу.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно.

Під час спільного проживання, вони проживали однією сім'єю вели спільне господарство, доглядали один за одним, мали спільний бюджет, вона проводила поховання за власні кошти. Спільних дітей зі співмешканцем не мали. Власних дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_4 також не мав.

При зверненні до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, та позивач не надав документів (рішення суду) щодо проживання разом із спадкодавцем більш як п'ять років на час смерті останнього, тобто не підтвердив своїх прав як спадкоємця 4-ї черги.

Оригінал правовстановлюючого втрачено, про що надано оголошення до газети. Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені його довірителем позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що

Відповідач - Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутністю представника сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сім'єю, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, та на підставі наданих доказів, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в житловому будинку останнього, за адресою: АДРЕСА_1 однією сім'єю з лютого 1996 року та до моменту смерті ОСОБА_4

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що Зеленогайською сільською радою Вітовського району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 19 від 25.11.2015 року (а.с. 7).

За даними Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_3 зареєстрована за вищевказаною адресою з 30.09.1987 року по теперішній час (а.с. 8). Остання з померлим проживала однією сім'єю, сплачувала платежі та податки, проводила поховання ОСОБА_4 (а.с. ).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,86 га, що розташована в межах території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом письмової відмови приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю. у видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Зокрема, підставою відмови зазначено не надання правовстановлюючого документу щодо спадкового майна на ім'я спадкодавця та спільного проживання зі спадкодавцем більше ніж п'ять років (а.с.20).

Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_4 втрачений, про що надано оголошення в газету (а.с. 21).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі (п. 3.1) від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" наголосив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За такого, захист прав позивача, у разі встановлення її прав як спадкоємця після смерті ОСОБА_4, можливий лише в судовому порядку з вирішенням питання щодо права власності відносно спадкового майна.

Оскільки зі змісту позовної заяви та поданих документів вбачається спір про право, то вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності, розглянуті судом в одному провадженні.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

За правилами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 3 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 256 ЦК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

До набрання чинності СК України, тобто до 01.01.2004 року, правовий інститут проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу законом не був передбачений. З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, позивач ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_4 більше двадцяти років до дня смерті останнього. Вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом. Після смерті ОСОБА_4 позивач приймала участь у його похованні. На даний час позивач продовжує опікуватись вказаним майном, слідкує за його збереженням.

Враховуючи, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4, які б прийняли спадщину не встановлені, із заявою про прийняття спадщини не зверталися, то встановлення факту про який просить позивач, має для останнього юридичні наслідки, а саме: право на спадкування як спадкоємця четвертої черги.

За вищевказаного, з досліджених в ході судового розгляду обставин та пояснень свідків, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не менш як 5 років на день відкриття спадщини.

Щодо вимог про визнання права власності на вищевказане спадкове майно, то встановивши права позивача як спадкоємця четвертої черги, а також те, що позивач була зареєстрована та проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 на день відкриття спадщини, то відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивачка є такою, що спадщину прийняла.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1264, 1268 ЦК України, позивач ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, та відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, а тому, на підставі до ст. 16 ЦК України, суд вважає що цивільне право ОСОБА_3 підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (актовий запис № 19 Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області) без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,86 га, що розташована в межах території Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області відповідно до державного акту серії НОМЕР_2, виданого 09 липня 2004 року, запис номеру у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Жовтневої ради № 366, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис № 19 Зеленогайської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26.11.2015 р.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 03 травня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова