Провадження № 2/760/6943/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 квітня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у грудні 2016 року звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 18 634 гр.62 коп. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Посилається в позові на те, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1.

Починаючи з 01 серпня 2011року по 01 лютого 2015 року відповідачка не вносить плату за утримання житла та плату за житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 14 797 гр. 52 коп.

Виходячи з того, що відповідачка не реагує на неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, борг не сплачує, просить задовольнити позов, стягнути з відповідачки заборговану суму за надані послуги та на підставі ч.2 ст.625 ЦК України стягнути з відповідачки інфляційні втрати та річні.

Представник позивача просить розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка до суду не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Про причину неявки суд не повідомила.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Встановлено, що відповідачка відповідно до довідки ЖЕД №294 від 10 травня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_2.

В квартирі не зареєстрована.

З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що за період часу 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року утворилася заборгованість відповідачки за утримання житла та надані житлово-комунальні в розмірі 18634гр.62 коп.

/ а. с.5; 8 /

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З приведеного позивачем розрахунку, наданого до суду, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 3 118гр.30 коп. та 718 гр. 80 коп. річних.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 1378 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.2 ст. 625 ЦК України, ст.ст.18, 20, 21 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.3-4, 10-11,57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства» Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом»янського району м. Києва» 14 797гр.52коп. боргу, 3 118гр.30 коп. інфляційних втрат, 718гр.80 коп. річних та 1378гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя