З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Харечка С.П.
при секретарі Левчук Д.О.
з участю: позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі. Під час подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2010 року вона з сином проживає окремо від ОСОБА_3 19 січня 2012 року заочним рішенням Рівненського міського суду стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 450 гривень з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з моменту окремого проживання відповідач не відвідує сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина.
В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила його задоволити.
Представник третьої особи відділу органу опіки і піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, та вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 Питання з приводу позбавлення відповідача батьківських прав, щодо малолітнього ОСОБА_4 було предметом розгляду органу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради, де було вирішено прийняти рішення про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо його сина ОСОБА_4
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.
Згідно ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки проти постановлення заочного рішення не заперечує позивач.
Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №155873 від 20.12.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, батьками неповнолітнього ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.
Згідно висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07 квітня 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_4. Зазначений висновок мотивований тим, що батько не цікавиться життям та здоров'ям своєї неповнолітнього сина, самоусунувся від виховання та утримання дитини, не виконує рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 січня 2012 року стягнення аліментів.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Зокрема, у ч. 2 зазначеної статті Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень цієї Конвенції, дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, як до, так і після народження.
Згідно ст. 152 Сімейного Кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частини 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Оцінюючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення, шляхом позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_4, оскільки відповідач своєю бездіяльністю порушує інтереси малолітнього сина, зокрема фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина ОСОБА_5, суду не надав жодних доказів існування об'єктивних причин з яких він не мав (не має) можливості встановити постійне спілкування з дитиною, періодично відвідувати дитину, щоб брати участь в його вихованні та утриманні, тобто піклуватися про фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування, спілкуватися з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення.
Суд також зазначає, що відповідно до ст. 169 Сімейного Кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60-64, 210, 212, 213, 215, 222, 224 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задоволити.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1витрати по сплаті судового збору в розмірі 551.21 грн.
На заочне рішення суду відповідачем може бути подана письмова заява до Рівненського міського суду Рівненської області про його перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Харечко С.П