Дзержинський міський суд Донецької області
рішення

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2017 року м. Торецьк Провадження №2/225/142/2017

Єдиний унікальний номер 225/5476/16-ц

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 було відкрито поточні рахунки в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які обслуговуються картками № 5168 7423 4991 5409 (гривня), № 4731 1856 0741 9956 (гривня), № 5168 7423 1759 6025 (російський рубль). На зазначених карткових рахунках знаходяться грошові кошти позивача, а саме на рахунку №5168 7423 4991 5409 2880,00 грн., на рахунку №4731 1856 0741 9956 24200 грн., на рахунку №5168 7423 1759 6025 1283,00 російських рублів. Зазначені рахунки використовувались для споживчих цілей. 14.03.2016 року позивач, маючи намір зняти з карткового рахунку залишок своїх коштів у розмірі 27080,00 грн. та 1283,00 рублів скористалась послугами банкомату ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», однак зняти кошти не вдалось. У звязку з чим позивач зверталась до служби клієнтської підтримки, де їй пояснили, що зазначені вище рахунки заблоковані, але причину блокування не повідомили. Звернувшись до Головного управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» із заявою-вимогою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами на поточних рахунках позивач не отримала конкретної відповіді, в листі був наведений стандартний перелік підстав, відповідно до яких банк має право призупинити здійснення розрахунків. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними, тому просить суд зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нею грошовими коштами, що знаходяться на її платіжних картках №915409, №419956, №596025, шляхом розблокування вказаних карткових рахунків, відкритих на її імя в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позивач та її представник до судового засідання не зявились, суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, а також надав письмові заперечення по справі, в яких зазначив, що банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використання платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач, на підставі звернення у відділення банку клієнта, про перерахування особистих коштів на рахунок, відкритий на імя ОСОБА_2, а саме ОСОБА_3 Ільїнічни від 15.02.2016 року. Клієнт повідомив, що 15.02.2016 року внаслідок введення її в оману (звернувся нібито родич з проханням про допомогу), одним платежем перерахувала кошти у сумі 8000 грн. на картку № 915409, держателем якої є позивач.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та користується послугами банку. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 12.01.2016 року, позивач тим самим уклав з позивачем договір, який є договором-приєднання. Згідно з анкети-заяви, підписаної позивачем 12.02.2016 року позивач погодився на укладення договору з відповідачем та з умовами і правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку. ОСОБА_2 було відкрито поточні рахунки в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які обслуговуються картками № 5168 7423 4991 5409 (гривня), № 4731 1856 0741 9956 (гривня), № 5168 7423 1759 6025 (російський рубль).

В лютому 2016 року вказані рахунки були заблоковані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», після чого позивач неодноразово зверталася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як в усній формі, так і письмово, з метою з'ясування причин блокування рахунків та просила відповідача розблокувати рахунки і видати їй кошти, які на них знаходяться.

На звернення позивача, відповідач, посилаючись на окремі положення Умов та Правил надання банківських послуг, жодного разу не вказав на конкретні причини та підстави блокування відкритих на її ім'я карткових рахунків, ці рахунки не розблокував і кошти позивачу не видав.

На теперішній час на заблокованих рахунках знаходяться власні кошти позивача, а саме на рахунку №5168 7423 4991 5409 2880,00 грн., на рахунку №4731 1856 0741 9956 24200 грн., на рахунку №5168 7423 1759 6025 1283,00 російських рублів.

Дії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по блокуванню карткових рахунків, які створюють позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належними їй грошовими коштами, суд визнає неправомірними.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Предметом позову є відповідальність за порушення виконання договору банківського рахунка.

Згідно з вимогами статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

На заперечення позовних вимог та в обґрунтування правомірності своїх дій ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на положення Умов та правил надання банківських послуг, статті 48, 64 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705.

Так, пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.14 Умов та Правил банківських послуг банк має право відмовитись від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

Разом з тим, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись у запереченнях на наведені положення Умов та правил надання банківських послуг, а також норми чинного законодавства, не вказує на те, які ж саме конкретно порушення, що були підставою для блокування карткових рахунків, допустила позивач.

У звязку з чим суд зазначає про таке.

Згідно з розділом 6 п.12 Постанови правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Зупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу зупинення або припинення зазначеного права.

Емітент зобов'язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об'єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України.

Емітент має право поновити право користувача використовувати електронний платіжний засіб або надати новий після усунення причини зупинення права використовувати електронний платіжний засіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити проведення фінансової операції у разі, якщо така операція містить ознаки, передбачені статтями 15 і 16 цього Закону, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, і в той самий день повідомити про це Спеціально уповноважений орган. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на строк до двох робочих днів.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення такої фінансової операції відповідно до частини першої цієї статті на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний невідкладно повідомити суб'єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Суд вважає, що відповідач не надав належних і допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про неможливість користування банківськими картками, з метою отримання коштів належних позивачу.

Суд вважає доведеним порушення прав позивача, як споживача банківських послуг, що не допускається згідно з вимогами ст.1074 ЦК України.

Тому, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні нею своїми грошовими коштами, що знаходяться на її платіжних картках.

Крім цього, ч.3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка в силу вимог ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору, цей збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами - задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) грошовими коштами, що знаходяться на її платіжних картках №915409, №419956, №596025, шляхом розблокування вказаних карткових рахунків, відкритих на її імя в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в дохід держави судовий збір в розмірі 1378 (однієї тисячі триста сімдесяти восьми) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: