Провадження № 2/641/1072/2017 Справа № 641/1946/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

3-ї особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третя особа - Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у вихованні дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням уточнень, просять зобов'язати відповідача не перешкоджати дідусю ОСОБА_1, бабусі ОСОБА_2 брати участь у вихованні онуки та вільному спілкуванні з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передавати їм онуку для спілкування кожної 2,4 суботи та 1, 3 неділі з 9.00 до 19.00 годин. Визначити наступні способи їх участі у вихованні онуки ОСОБА_6: особисте спілкування за місцем їх постійного проживання, спільний відпочинок у літній час, необмежене спілкування з онукою особисто.

В обґрунтування позову зазначають, що син позивачів - ОСОБА_5 перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 12.10.2012 року. Після реєстрації шлюбу вони стали проживати в квартирі, яка належить їх сину та їм на праві спільної сумісної власності за адресою: АДРЕСА_1.

05 травня 2013 року від цього шлюбу в них народилась донька ОСОБА_6, місце мешкання якої зареєстровано в зазначеній квартирі. Сім'я фактично розпалася иа відповідач виїхала з онукою проживати окремо. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 червня 2016 року шлюб розірвано. Онука ОСОБА_6 залишилась проживати з матір'ю.

З того часу, як відповідач вибула на інше місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та забрала з собою дитину, позивачі не мають можливості спілкуватися з онукою, їм чиняться перешкоди відповідачем у спілкуванні з дитиною, що змусило їх звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачі підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач позов не визнала в повному обсязі, вказувала на те, що позивачі настроюють дитину проти неї та відберуть у неї дитину.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, просила розглядати справу за його відсутності.

Третя особа Управління служб в справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало висновок, в якому враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне встановити порядок участі позивачів у вихованні малолітньої онуки, визначивши час: щочетверга з 18 до 20 у присутності матері дитини ОСОБА_3 Третьою особою було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі дідуся та бабусі у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

21.06.2016 року шлюб між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 розірваний Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно довідки від 20.03.2017 року виданої КП «Жилкомсервіс», малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 разом з бабусею ОСОБА_2, дідусем ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_5 (а.с.12).

Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась разом з відповідачкою, яка переїхала проживати за адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_5 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено ОСОБА_5 наступний спосіб його участі у вихованні доньки, визначивши час: 1 (перша), 3 (третя) суботи та 2 (друга), 4 (четверта) неділя місяця з 10.00 до 18.00 у присутності матері, ОСОБА_3.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, між сторонами існує конфліктна ситуація, щодо спілкування, та виховання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 про що позивачі та відповідач не заперечують. Підставою звернення до суду стало те, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та відповідачем, сторони не можуть дійти згоди щодо участі бабусі та дідуся у вихованні онуки.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

Згідно з статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право на спілкування зі своїми внуками, правуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Згідно висновку Управління служб у справі дітей від 20.06.2017 року №378, в інтересах дитини, вважають за доцільне встановити порядок участі баби та діда у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_6, визначивши час: щочетверга з 18 до 20 у присутності матері дитини, ОСОБА_3.

З урахування вищезазначеного, суд враховуючий вік дитини, особисту прив'язаність дитини до матері, вважає за можливим встановити наступний порядок участі бабусі та дідуся у спілкуванні та вихованні онуки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6: щочетверга кожного тижня з 16:00 год. до 20:00 год. у присутності матері, ОСОБА_3.

Суд вважає, що вищезазначений порядок буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері та бабусі, дідуся та можливості приймати участь у вихованні онуки з урахуванням характеризуючих данних про позивачів, висновку Управління служб у справі дітей від 20.06.2017 року, враховуючи, що дитячий садок закінчує працювати о 16 год.

Суд вважає за доцільне призначити час зустрічей у будній день, оскільки у вихідні дні, згідно рішення суду від 09 листопада 2016 року, дитина бачиться з батьком та побачення у вихідні з дитиною буде порушенням на участь у спілкуванні окремо батька та бабусі, дідуся відповідно до норм чинного законодавства.

Суд вважає не доцільним обмежувати спілкування онучки ОСОБА_6 з бабусею ОСОБА_2, дідусем ОСОБА_1 місцем їх постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4, оскільки це обмежує право дитини на відвідування загальних місць дитячого відпочинку.

Згідно частин першої, третьої та п'ятої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 153,257 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати дідусю ОСОБА_1, бабусі ОСОБА_2 брати участь у вихованні онуки та вільному спілкуванні з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити дідусю ОСОБА_1 , бабусі ОСОБА_2 наступний спосіб їх участі у вихованні онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: щочетверга кожного тижня з 16:00 год до 20:00 год. у присутності матері, ОСОБА_3.

В решті задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь, ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1280,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь, ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1280,00 грн.

Повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 320,00 грн. ОСОБА_1.

Повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 320,00 грн. ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Курганникова