Справа № 524/3575/14-ц
Провадження №2/524/299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчук в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці позовні вимоги ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2, засновника Приватного підприємства «Комерційна фірма «Світлана», до ОСОБА_3 про зобоов»язання належним чином оформити документи щодо права користування земельною ділянкою та про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року приватне підприємство «Комерційна фірма «Світлана» (далі по тексту рішення підприємство, ПП «КФ «Світлана») звернулося в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про захист права власності та стягнення збитків. Змінивши позовні вимоги (т.2, а.с. 22-24), підприємство просило суд зобовязати ОСОБА_3 належним чином оформити документи щодо права користування земельною ділянкою загальною площею 195,2 кв.м. за адресою проспект 50-річчя Жовтня,18 у м.Кременчук, на якій розташована прибудова до частини приміщення, що належить ОСОБА_3А, а також стягнути з неї збитки в сумі 45 815, 00 грн.

18 лютого 2015 року помер єдиний власник підприємства позивача ОСОБА_2 (т.2, а.с. 175). Ухвалою суду від 23 лютого 2016 року суд залучив до участі у справі спадкоємців позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т. 3, а.с. 13). Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчук від 24 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 залишені без розгляду за її заявою. Інший правонаступник первісного позивача - ОСОБА_1 просила суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (т.3, а.с. 217).

ОСОБА_3 проти позову заперечувала. Зазначала, що користується земельною ділянкою на законній підставі, яким є договір про узгодження певних правовідносин № 7854 від 11 листопада 2008 року. Позовні вимоги в частині стягнення збитків вважала необгрунтованими і такими, що непідсудні Автозаводському районному суду (письмові заперечення - т.1, а.с. 242-243).

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:

ПП «КФ «Світлана» є власником земельної ділянки площею 1349 кв.м. за адресою м. Кременчук, вул. 50-річчя Жовтня, 18, що підтверджується Державним актом про право власності на землю, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22 жовтня 1999 року № 1495, та власником нежитлового приміщення, яке розташоване на цій земельній ділянці. 11 лютого 2004 року ОСОБА_3 придбала у підприємства частину будівлі площею 379,8 кв.м. 16 березня 2004 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки строком на один рік з метою здійснення будівництва прибудови, введення її в експлуатацію та отримання належної документації на нерухоме майно.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради від 21 квітня 2006 року власником вбудовано-прибудованого магазину промтоварів за адресою м. Кременчук, проспект 50-річчя Жовтня, 18, загальною площею 480,5 кв.м. була ОСОБА_3 11 листопада 2008 року сторони уклали договір про узгодження певних правовідносин, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 114-115). Відповідно до пункту 4 цього договору сторони домовились про намір укласти договір оренди земельної ділянки, проте через різне розуміння умов договору про узгодження певних правовідносин, договір оренди земельної ділянки так і не уклали. За життя засновника ПП «КФ «Світлана» між сторонами неодноразово виникали конфлікти та спори, які були предметом розгляду суду (судові рішення т.1, а.с. 182-194).

Згідно статтей 6, 627 Цивільного Кодексу України сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи (т.2, а.с. 153-159) ОСОБА_3 письмово пропонувала укласти позивачу договір оренди земельної ділянки, надавала проект цього договору. Проте сторони згоди не дійшли.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вбудовано-прибудованого магазину промтоварів загальною площею 480,5 кв.м. по проспекту 50-річчя Жовтня, 18 в м. Кременчук є ТОВ «ОСОБА_6 ХАРЬКОВ» на підставі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ № 657979, виданого 13 липня 2006 року Кременчуцькою міською радою Полтавської області та акту приймання-передачі майна до Статутного капіталу, виданого 31 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (т.3, а.с.224-255).

Правонаступником власника підприємства ОСОБА_1 позовні вимоги до нового власника приміщення не заявлені; клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не заявлено. З урахуванням цього суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача ОСОБА_3 належним чином оформити документи щодо права користування земельною ділянкою не підлягають задоволенню.

ПП «КФ «Світлана» сплачує земельний податок як власник спірної земельної ділянки, законних підстав для стягнення частини цих витрат в сумі 5 390,00 грн. з ОСОБА_3 немає.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст. 22 ЦК Українидоходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) є збитками, відшкодування яких за рішенням суду в силу ст. 16 ЦК України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Виходячи з аналізу зазначеної статті, збитками є грошове вираження майнової шкоди, а тому відшкодування збитків розглядається як один із способів відшкодування майнової шкоди в грошовій формі. Обов'язковою умовою відшкодування упущеної вигоди є наявність реальної можливості у особи отримати доходи у випадку, якщо б її права не були порушені.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, то відшкодуванню підлягає не лише реальна шкода (майно, втрачене або пошкоджене в результаті протиправної поведінки), але й упущена вигода.

Так, при визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане боржником належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний дохід.

Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди теж повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобов'язання належним чином.

Згідно наданих позивачем розрахунків розмір упущеної вигоди за неотриману орендну плату за землю за період з травня 2011 року по жовтень 2011 року включно складає 40 425,00 грн. (т.2, а.с. 26-27). Проте, позивач не надав суду доказів того, що направляв відповідачу проект договору оренди земельної ділянки, а відповідач неправомірно від його укладення ухилилась. Договір про узгодження певних правовідносин не покладав обовязку саме на ОСОБА_3 підготувати проект цього договору, а також не встановлював строку, протягом якого сторони мали б укласти такий договір. Суд розцінює такі аргументи позивача на користь наявності та розміру збитків як припущення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 215-218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2, засновника Приватного підприємства «Комерційна фірма «Світлана», до ОСОБА_3 про зобов»язання належним чином оформити документи щодо права користування земельною ділянкою та про стягнення збитків в сумі 45 815,00 грн. залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя