Справа № 326/546/17
Провадження № 2/326/252/2017
УХВАЛА

03 травня 2017 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний», Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Еквіпмент Лізинг Україна», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з заявою про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивували тим, що між ними та ТОВ «Вільний» укладено договір про участь у фінансуванні поточної діяльності товариства № 06-02-15, згідно з умовами якого вони прийняли на себе зобовязання брати участь у фінансуванні поточної діяльності ТОВ «Вільний» шляхом надання йому грошових коштів в сумі, що не перевищує 7 000 000 грн., а ТОВ «Вільний» зобовязався використовувати та повернути їм кошти на умовах та в порядку, визначених договором. Станом на 24.07.2015 на виконання умов даного договору вони здійснили фінансування діяльності ТОВ «Вільний» шляхом надання грошових коштів в сумі 6 864 127 грн. 65 коп. ТОВ «Вільний» прийняв на себе зобовязання повернути їм отримані у 2015 році кошти не пізніше 05.02.2016 (п. 1.1, 3.4.5, 4.1). В указаний строк ТОВ «Вільний» не повернув їм надані у 2015 році кошти, тому 08.02.2016 вони звернулися до ТОВ «Вільний» з вимогою повернути кошти в сумі 6 864 127 грн. 65 коп. у термін, що не перевищує 60 днів. Вказана вимога виконана не була. Пунктом 4.4. договору передбачено, що у разі неповернення коштів ТОВ «Вільний» зобовязується в рахунок погашення заборгованості за договором передати їм у спільну власність майно товариства балансовою вартістю 6 791 581,34 грн., зазначене у додатку № 1 до цього договору.

У звязку із неповерненням коштів за договором, на виконання п. 4.4. договору, 26.04.2016 між ними та ТОВ «Вільний» укладено Додатковий договір до договору про передачу у власність майна товариства, за яким ТОВ «Вільний» в рахунок погашення заборгованості за договором передав, а вони прийняли у спільну часткову власність майно згідно переліку:

№ п. п.НайменуванняРік випускуРеєстраційний номер/номер двигуна, кузова, шасіІнвентарний номер
1Зернозбиральний комбайн New Holland СХ 8080 з жниваркою Varifeed 9м. 2011 2011V1N 311820001 VIN010420
2Жниварка ZZFFRANI 940 N2012VIN 12.02.1056.20.100010428
3Зернозбиральний комбайн New Holland СХ 8080 з жниваркою Varifeed 9м2011 2011V1N 311810018 V1N 010421
4Жниварка ZZFFRANI 940 N2012VIN 12.02.1052.20.100010429
5Трактор Fendt-936 Vario201111720 АР0010501
6Трактор Fendt-936 Vario201110902 АР0010502
7Трактор CLASS Xerion -021 АР2001
8Сівалка John Deere 730 з бункером2011VIN 1A81910TBY418
9Борона дискова Sunflover 1435-302011VIN AGCS14350BZ010417
10Сівалка зернова пневматична Lemken2006VIN
11Універсальний дисковий агрегат Rubin92006VIN
12Агрегат універсальний Smaragd2007VIN
13Культиватор Передпосівний Wil-Rich 13 XL2 37-392011VIN 401
14Культиватор Передпосівний Wil-Rich 13 XL2 37-392012VIN 0426
15Обприскувач причіпний тракторний TRACKER 3200 DRA(28m.)2011VIN 0424
16Обприскувач причіпний Berthoud primer2010VIN 0412
17Обприскувач Lemken primus252007VIN 7 0Глибокорозпушувач Artiglio 400/92011VIN 11R414
19Борона плуг дискова2011VIN 5Борона плуг дискова2011VIN4Прес - підбирач рулонний LF- 1.8D2Трактор Беларусь - 892 №013877/664023к дв.№502
23Трактор Бєларусь - 892 № 013881/858682к дв.№503
24Сівалка пропашна УПС-82Сівалка пропашна УПС-82Сівалка пропошна УПС-82Автобус ПАЗ-42342007АР 1268 АА232
28Автомобіль Ford Courier D4602015АР 3188 СХ0010504
29Автокран ЗИЛ - АР 2492 АН205
ЗОАвтомобіль САЗ - САЗ 35071991АР 4372 АС244
31Автомобіль ЗАЗ-21836 HP154
32Автомобіль Таврія ЗАЗ-21837 HP155
33Автомобіль УАЗ - 33031991АР 3765 ВВ3765
34Автомобіль КАМАЗ 551021991АР 2896 ВВ331889
35Причіп ОЗАП - 85271991АР 9870 XX
36Автомобіль ГАЗ -САЗ -35071990АР 3756 ВВ331603
37Автомобіль ГАЗ -САЗ -35071986АР 2891 ВВ284041
38Автомобіль ГАЗ-52 АТЗ-2,41989АР 2884 ВВ327235
39Роторний подрібнювач Шульт - 1502006V1N С7105
40Трактор Беларус -69АР2609
41Трактор Беларус -70АР2610
42Трактор Беларус -68 АР2608
43Трактор Беларус -73 АР2613
44Трактор Беларус -71 АР2611
45Трактор Беларус -72 АР2612
46Трактор Беларус - 82,1, с комплектом ЗИП200600-606 АР4002
47Трактор Беларус - 82,1, с комплектом ЗИП200600-603 АР4003
48Трактор Беларус - 82,1, с комплектом ЗИП200600-604 АР4001
49Трактор Беларус - 82,1, с комплектом ЗИП200600-605 АР4000
50Трактор МТЗ -6 ВО276690
51Трактор Т-150К19927996 ЗЖ02
52Трактор Т-150К19937997 ЗЖ03
53Трактор Т-150К198700609 АР301
54Трактор Т-150К19924385ЗГ305
55Трактор ХТЗ-0648 ВО8
56Трактор ХТЗ -0649 ВО7
57Причіп 2ПТС-62007ВТ Причіп 2ПТС-62007ВТ Причіп 2ПТС-62007ВТ Причіп 2ПТС-62007ВТ Причіп 2ПТС-62007ВТ Причіп тракторний 2ПТС-9 Б198502038 ВО10510
63Причіп тракторний 2ПТС-9 Б198506297 ВО10509
64Причіп тракторний 2ПТС-9 Б198513163 ВО10508
65Причіп тракторний ЗПТС-1 ВО10507

Пунктом 6 Додаткового договору від 26.04.2016 передбачено, що їх частки у спільному майні є рівними, тобто кожному з них належить на праві власності по 1/2 частці у зазначеному майні. Згідно з п.7 вказаного Додаткового договору щодо майна, яке відповідно до вимог чинного законодавства України підлягає реєстрації, ТОВ «Вільний» зобов'язався у термін не пізніше 31.07.2016 здійснити всі необхідні заходи для реєстрації такого майна за ними та фактично передати їм все майно за єдиним Актом прийому-передачі у той же термін. Акт прийому-передачі є невідємною частиною Додаткового договору від 26.04.2016 року.

Листом ТОВ «Вільний» від 04.08.2016 № 103 їх повідомлено про неможливість здійснити заходи, необхідні для реєстрації переданого їм у власність майна та його фактичної передачі внаслідок накладення 13.07.2016 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області арешту на майно ТОВ «Вільний» у виконавчому провадженні № 51636622 з примусового виконання наказу, виданого 30.10.2015 господарським судом Запорізької області у справі № 15/5009/7537/11 про стягнення з ТОВ «Вільний» на користь ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» суми коштів. Також повідомлялось, що ТОВ «Вільний» отримана відстрочка виконання рішення суду у справі № 15/5009/7537/11 та вживаються заходи щодо припинення арешту майна товариства, після чого ним будуть виконанні зобовязання за п. 7 Додаткового договору від 26.04.2016.

03 квітня 2017 року листом їх повідомлено про те, що відстрочка виконання рішення суду закінчилась, арешт з майна товариства не знятий. Оскільки зазначене майно не було зняте з обліку в уповноважених державних органах та балансового обліку товариства до накладення арешту, а після накладення арешту на майно від 13.07.2016 товариству заборонено вчиняти будь-які дії стосовно майна, зняття з обліку та фактична передача майна за Додатковим договором від 26.04.2016, а також оформлення Акту прийому-передачі майна на теперішній час не є можливою.

Тому вони позбавлені можливості здійснити реєстрацію майна, тобто отримати офіційне визнання державою їх права власності на зазначене майно, документальних підстав для здійснення права власності. Через не передання їм набутого за Додатковим договором від 26.04.2016 майна, вони позбавлені можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном.

Вони правомірно набули право власності на майно на підставі правочину. Набуття права власності на майно на підставі Додаткового договору від 26.04.2016 до договору № 06-02-15 від 06.02.2015 мало місце до накладення арешту на майно у виконавчому провадженні 51636622.

Отже, накладення арешту на їхнє майно у виконавчому провадженні обмежує їх у здійсненні права власності та загрожує їм позбавленням такого права у разі його продажу у виконавчому провадженні, що суперечить ст. 41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України.

Просять: 1) визнати їх право спільної часткової власності у рівних частках на зазначене вище рухоме майно (сільскогоподарську техніку); 2) зняти накладений постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 13.07.2016 у виконавчому провадженні № 51636622 з примусового виконання наказу, виданого 30.10.2015 господарським судом Запорізької області у справі № 15/5009/7537/11 арешт та заборону відчуження на вказане рухоме майно; стягнути з відповідачів судові витрати (а.с.2-9).

Разом з позовом позивачі подали заяву про забезпечення позову, в якій вказали, що ними набуте у власність вказане майно на підставі Договору про участь у фінансуванні поточної діяльності товариства № 06-02-15 від 06.02.2015 року, Додаткового договору до Договору про участь у фінансуванні поточної діяльності товариства № 06-02-15 від 06.02.2015 року про передачу у власність майна товариства від 26.04.2016 року, воно підлягає реєстрації. Але воно не може бути знято з реєстраційного обліку у відповідних органах державної влади та балансового обліку товариства, на нього не може бути оформлений правовстановлюючий документ, реєстрація придбаного ними майна не є можливою, оскільки управлінням ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчому провадженні 13.07.2016 накладено арешт на це майно. Документ про їх право власності на майно відсутній, вони не можуть вимагати зняття арешту. Тому існує висока ймовірність того, що в будь-який момент може бути здійснено відчуження спірного майна в межах виконавчого провадження, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Просять: 1) вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу, виданого 30.10.2015 господарським судом Запорізької області у справі № 15/5009/7537/11 про стягнення суми коштів з ТОВ «Вільний» на користь ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» вказаного вище арештованого майна (65 одиниць техніки); 2) до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчинити будь-які дії щодо спірного майна.

Розглянувши вказану заяву без виклику сторін та без технічної фіксації процесу, відповідно до ч.1 ст.153, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту ч.1,3 ст.152 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (п.2). Суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п.4).

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2015 Господарським судом Запорізької області видано наказ № 15/5009/7537/11 про стягнення з ТОВ «Вільний» на користь ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» всього 5 499 263,90 грн., з яких 75 141,18 грн. оплачено, цей наказ перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі, якою постановами від 13.07.2016 накладений арешт на кошти та інші цінності боржника, арешт на все майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна боржника ТОВ «Вільний» в межах суми боргу.

Позивачі просять вжити заходи забезпечення поданого ними позову шляхом зупинення продажу у межах зазначеного виконавчого провадження вказаного вище арештованого майна та заборонити у справі будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо спірного майна.

Позивачами не надано доказів того, що державним виконавцем вчиняються будь-які та у будь-який спосіб дії щодо продажу арештованого майна, крім того, вони фактично просять забезпечити свій позов шляхом зупинення виконання судового рішення - наказу Господарського суду Запорізької області, що набрало законної сили, що є недопустимим.

Таким чином, оскільки позивачі не навели достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, фактично просять забезпечити свій позов шляхом зупинення виконання судового рішення, що є недопустимим, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою, і приходить до висновку про відмоу у забезпеченні позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

За змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити за безпідставністю.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя підпис ОСОБА_3

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

03.05.2017