Справа № 431/644/17
Провадження № 2/431/391/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 липня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Форощука О.В.,
за участі секретаря Хорольської І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,
УСЗН Старобільської РДА звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України.
В обґрунтування позову посилається на те, що до управління соціального захисту населення Старобільської РДА звернувся відповідач ОСОБА_1, що перебуває на обліку, як тимчасово переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, мешкаючий за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул.. Андрбщенко, 112а/2.
ОСОБА_1 надала заяву від 24.02.2015 р. про призначення її сім'ї адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. В заяві відповідач ОСОБА_1 зазначив, що ні вона ні члени її сім'ї не мають депозитних рахунків. На підставі п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р., рішенням від 18.03.2015 р. цей вид допомоги було призначено ОСОБА_1, на термін з 24.02.2015 по 23.08.2015 в сумі 1326 грн. щомісячно.
Всупереч п. 11 Порядку, відповідач ОСОБА_1 не повідомив про те, що 01.05.2015 р. Відкриває в ПАТ «Приватбанк» депозитний рахунок на суму 893732,20 грн. Навпаки 01.09.2015 р. надає заяву про продовження виплати допомоги, в яку вносить недостовірні відомості про відсутність депозитних рахунків у неї та членів її сімї.
Рішенням від 02.09.2015 р. виплату допомоги подовжено на період з 24.08.2015 по 23.02.2016 у сумі 884 грн. щомісячно. 23.03.2016 р. ОСОБА_1 надає заяву про поновлення виплат цього виду допомоги і в заяву знову вносить недостовірну інформацію про відсутність депозитних рахунків у неї та членів її сім'ї. Рішенням від 08.04.2016 р. їй поновлено виплату допомоги з 23.03.2016 р. по 22.09.2016 р. у розмірі 884 грн. щомісячно. Проте п. 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатної особи складав: на 01.09.2015 р. 1378 грн.; на 01.03.2016 р. 1399 грн. Сума депозиту ОСОБА_1 перевищувала 10-кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатної особи, як на момент його відкриття так і при поданні заяви на подовження виплат. На цих підставах відповідач не мав права на цей вид допомоги з моменту подання заяви про її призначення. Таким чином шляхом надання недостовірних відомостей про відсутність депозитного рахунку відповідач неправомірно отримала державну допомогу у період з травня 2015 р. по вересень 2016 р. на загальну суму 14372,46 грн.

Листом від 26.10.2016 р. ОСОБА_1 було направлено вимогу про повернення зайво сплачених коштів, які підлягають поверненню. Проте в добровільному порядку до теперішнього часу відповідач не виплатила належні до повернення в бюджет кошти. На підставі чого позивач звернувся до суду.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень щодо винесення судом заочного рішення по справі позивачем суду не надано.

21 липня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 24.02.2015 р. відповідач ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 16-17).

Рішенням від 18.03.2015 р. цей вид допомоги було призначено відповідачу ОСОБА_1 на термін з 24.02.2015 по 23.08.2015 в сумі 1326 грн. щомісячно (а.с. 15).

01.09.2015 р. ОСОБА_1 надає заяву про продовження виплати допомоги, в яку вносить недостовірні відомості про відсутність депозитних рахунків (а.с. 12-13).

Рішенням від 02.09.2015 р. виплату допомоги подовжено на період з 24.08.2015 по 23.02.2016 у сумі 884 грн. щомісячно (а.с. 11).

23.03.2016 р. ОСОБА_1 надає заяву про поновлення виплат цього виду допомоги і в яку вносить недостовірні відомості про відсутність депозитних рахунків (а.с. 8-9).

Рішенням від 08.04.2016 р. виплату допомоги подовжено на період з 23.03.2016 по 22.09.2016 у сумі 884 грн. щомісячно (а.с. 7).

Факт наявності депозитного рахунку на імя ОСОБА_1 встановлений в процесі здійснення Міністерством фінансів верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого постановою КМУ від 18.02.2016. Мінсоцполітики здійснило розсилку файлів з отриманою інформацією захищеними каналами звязку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних.

При цьому, як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 в своїй заяві від 01.09.2015 року до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської райдержадміністраціїпро призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначив про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу.

За змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Отже, підсумовуючи наведе вище, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на призначення адресної допомоги, не вказав про наявність коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок цього Управлінням праці та соціального захисту населення Старобільська райдержадміністрація зайво сплатила ОСОБА_1 кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам на загальну суму 14372,46 грн.

До теперішнього часу зазначена сума допомоги відповідачем позивачу не повернута. Доказів на спростування зазначеного вище відповідач суду не надав.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України,районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації зайво сплачені у вигляді щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам кошти в сумі 14372 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят дві) грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід держави суму судових витрат в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Форощук