Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа153/167/16-ц

Провадження2/153/145/16-ц

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України прокурора Килівника Я.О.

представника відповідача ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_6

представника відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, ОСОБА_8 управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України, ОСОБА_8 управління Національної поліції ГУНП у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди. До початку судового розгляду подала заяву про зміну підстави позову. Вказала, що згідно протоколу огляду місця події, складеного заступником начальника СВ Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області майором міліції ОСОБА_9 в с.Цекинівка, Ямпільського району, Вінницької області 07.08.2015 року о 00 годині 50 хвилин, в пункті пропуску «Цекинівка-Сороки-човен», який розташований на березі р.Дністер в с.Цекинівка, Ямпільського району, Вінницької області, із човна під керуванням човняра ОСОБА_10 працівниками міліції в рамках кримінального провадження №0000225, внесеного до ЄРДР 07.08.2015 року, слідчим військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України було вилучено 106 ящиків з виноградом, вагою 850 кг, які нею було задекларовано на митному посту, як її власність, в пункті митного контролю в м.Сороки, р.Молдова, про що свідчить митна декларація від 06.08.2015 року. 07.08.2015 року працівниками ОСОБА_5 митниці ДФС України відносно човняра ОСОБА_10 було складено протокол про порушення митних правил №0357/40100001/15 за ч.1 ст.482 МК України. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2015 року ОСОБА_10 було визнано винним у порушенні митних правил за ч.1 ст.482 МК України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів, що становить 41622 грн 50 коп. 30 листопада 2015 року постановою апеляційного суду Вінницької області скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області відносно ОСОБА_10 за ч.1 ст.482 МК України, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.531 МК України та п.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил. Позивач зазначила, що 16.09.2015 року та 25.12.2015 року нею на адресу військової прокуратури було подано письмові заяви про повернення та/або компенсації незаконно вилученого з човна належного їй 106 ящиків винограду, вагою 855 кг, який належить їй на підставі митної декларації від 06.08.2015 року і який був вилучений в рамках кримінального провадження №0000225, внесеного до ЄРДР 07.08.2015 року. На що позивач отримала відповідь про те, що ящики з вилученим виноградом передано до ОСОБА_5 митниці Управління ДФС України у Вінницькій області і запропоновано їй звернутися до ОСОБА_5 митниці для одержання більш детальної інформації. В свою чергу ОСОБА_5 митниця ДФС на її письмове звернення від 25.12.2015 року вказала на те, що право на повернення винограду та/або компенсації вартості, (який на думку митниці є конфіскованим товаром) має човняр ОСОБА_10, який притягався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Позивач вважає таку позицію митниці помилковою, так як належний їй виноград не є таким, що тимчасово вилучався митницею за правилами ст.511 МК України, оскільки протокол про тимчасове вилучення не складався, а також не є конфіскованим товаром у розумінні ст.465 МК України, а є таким, що належить їй і був вилучений з човна слідчим СВ Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 на підставі протоколу огляду місця події від 07.08.2015 року і переданий цим же слідчим на підставі акту приймання-передавання посадовій особі ОСОБА_5 митниці ДФС. Позивач вказала, що під час митного провадження справи відносно ОСОБА_10 було прийнято рішення про знищення належного їй винограду шляхом захоронення на полігоні побутових відходів в м.Могилеві-Подільському Вінницької області, що засвідчується комісійним актом знищення майна від 16.09.2015, затвердженого начальником ОСОБА_5 митниці ДФС. Позивач зазначила, що вартість вилученого винограду, який їй належить, визначена ОСОБА_5 митницею у розмірі 25 гривень за 1 кг. Визначена митним органом сума відшкодування (компенсації) становить - 21 250 гривень. В своєму позові позивач посилається на порушення її прав та інтересів з боку відповідачів внаслідок вилучення в ході кримінального провадження (яке в подальшому було закрито) в місцевому пункті пропуску «Цекинівка-Сороки-човен» із човна ОСОБА_10 належного їй майна 106 ящиків винограду, вагою 850 кг. Вважаючи свої права порушеними, посилаючись на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1173 ЦК України позивач просить суд стягнути із Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь 21250 гривень збитків, які складаються із належного їй та знищеного ОСОБА_5 митницею Державної фіскальної служби України винограду «Кодрянка» вагою 850 кг.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 надав суду заяву про зміну підстав позову вх.№2432 від 18.04.2017, в якій вказав, що у первісному позові позивач посилалась як на підставу задоволення позову на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду», ст.ст.1176, 1177 ЦК України, Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду» затвердженого Наказом МЮ України №6/5/3/41 від 04.03.1996 року, ст.30 МК України, які, виходячи із правової позиції ВСУ з аналогічних правовідносин не підлягають до застосування до вказаних правовідносин. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, повністю відшкодовується особою, яка її завдала. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями субєктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Враховуючи те, що виноград у позивача був незаконно вилучений, не був арештований та не був повернутий за встановленою процедурою, передбаченою КПК у встановлені процесуальні строки, також не вирішувалось питання слідчим про його повернення під час закриття кримінального провадження, тому вважає, що позивач понесла матеріальні збитки, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що у позивача ОСОБА_2 незаконно вилучили виноград. Було відкрито кримінальне провадження. Але питання про повернення винограду не вирішено. Працівники ОСОБА_5 митниці здійснили знищення винограду та відмовилися повернути виноград. У позивача є декларація на виноград. Митникам платежів позивач не сплачувала, так як їй не було визначено. Виноград вилучався із човна, позивач не була присутня при вилученні, однак на цей виноград у неї була митна декларація. Позивач не пливла човном, який перевозив виноград, а перебувала на стороні Молдови і пізніше мала прибути на сторону України. При вилученні винограду ніхто не запитував, чий він. Кримінальне провадження було порушено відносно працівників прикордонної служби. Вказаний виноград позивач купила на ринку в Молдові.

Представник відповідача ОСОБА_4 прокуратури ОСОБА_5 гарнізону прокурор Килівник Я.О. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що в митній декларації не вказано, що виноград «Кодрянка» належить позивачеві. Право власності на вказаний виноград за позивачем не визнано. Виноград, який був вилучений з човна, був візуально однаковий з виноградом, який було вилучено з автомобіля. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

В своїх письмових запереченнях відповідач вказав, що заявлений позов є незаконний, неаргументований, безпідставний та такий, що не підлягає задоволенню. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000225 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.425 КК України встановлено, що 07.08.2015 човнярем-касиром ОСОБА_10 було переміщено через митний кордон України поза митним контролем 106 ящиків винограду, вагою 850 кг. Під час огляду місця події вказаний виноград було вилучено слідчим СВ Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області та передано його посадовій особі ОСОБА_5 митниці ДФС. 03.09.2015 за результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В той же час, в ході досудового розслідування ящики з виноградом «Кодрянка» речовими доказами не визнавались, у звязку з цим військова прокуратура ОСОБА_5 гарнізону жодним чином не уповноважена була забезпечувати його схоронність. 16.09.2015, у звязку з коротким терміном зберігання винограду, комісією ОСОБА_5 митниці ДФС було прийнято рішення про знищення винограду шляхом захоронення на полігоні побутових відходів в м.Могилів-Подільський, так як позитивне чи негативне рішення суду ніяк не відображається на природному псуванні винограду, що засвідчено комісійним актом знищення майна від 16.09.2015, затвердженим начальником ОСОБА_5 митниці ДФС. ОСОБА_4 прокуратурою ОСОБА_5 гарнізону не ініціювались заходи щодо знищення винограду, так як це не входить до компетенції органів прокуратури, і будь-які порушення кримінально-процесуального законодавства України під час досудового розслідування та при закритті кримінального провадження не допускались.

Представник відповідача ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав. Вказав, що є загальні правила ввезення на митну територію України певних видів товарів відповідно до ст.378 МК України. Громадянам заборонено ввозити виноград на митну територію України. Вартість винограду має складати приблизно 200 євро. Також представник відповідача вказав, що є Постанова КМУ, відповідно до якої особа повинна супроводжувати і ввозити не більше двох кілограмів винограду. Вага вилученого винограду становила 850 кг, хоча згідно закону винограду повинно бути до 2 кг на одну особу. Якщо особа є субєктом підприємницької діяльності, то можливі великі партії товару. Декларація, на яку посилається позивач, це декларація Республіки Молдова. В ній про митне оформлення товару мова не йшла. За загальними правилами особа, яка ввозить товар на митну територію України, повинна особисто задекларувати товар. Митне оформлення винограду в Україні не проводилося. Знищення цього винограду відбулося на тій підставі, що він непридатний для вживання, що підтверджено висновком фітосанітарної експертизи. Відповідно до МК України виноград не був переміщений ще на митну територію України. Позивач повинна була провозити цей виноград через митний контроль, але не більше двох кілограмів. Якщо ввозиться більше винограду, тоді видається картка відмови і товар або вилучається, або повертається. Вилучений виноград не проходив митного оформлення. Вважає позов безпідставним, так як позивачем не надано документів про підтвердження права власності на цей товар відповідно до ч.1 та ч.2 ст.378 МК України. Позивач не надала будь-яких документів про право власності на вказаний товар. Відносно неї не складався протокол про адміністративне правопорушення, так як вона не заявляла своїх прав на товар. Протокол про адміністративне правопорушення було складено на перевізника, однак ця особа не причетна до порушення митних правил. Просив відмовити у задоволенні позову.

В своїх письмових запереченнях відповідач вказав, що позивач ОСОБА_2 зазначає, що вилучений виноград 106 ящиків, вагою 850 кг, які були задекларовані на митному посту, є її власністю, однак митна декларація не є тим документом, що підтверджує право власності, в ній не зазначається така категорія, як власність, тобто належність даного товару конкретній особі на правах власності. Декларація це заява. В декларації, на яку посилається позивач ОСОБА_2, зазначено відомості про особу ОСОБА_2, напрямок її переміщення - з Молдови в Україну, а також те, що виноград було придбано в особистих цілях, не для продажу, а для консервування та вина. Будь-які документи, що засвідчують факт купівлі-продажу даного винограду та належність його ОСОБА_2 відсутні. Крім цього, згідно вимог ч.1 ст.378 МК України, ввезення на територію України винограду в будь-яких обсягах, не дозволяється і його взагалі заборонено ввозити на митну територію України.

Представник відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що позивач не має права на відшкодування завданої шкоди, так як відповідно до матеріалів справи дії відповідачів не визнані незаконними, тому підстав для відшкодування шкоди немає. Вказала, що державна казначейська служба не є державою і кошти не обліковуються на єдиному казначейському рахунку, це є ресурс (програма). З боку всіх відповідачів не порушено прав позивача.

В своїх письмових запереченнях (вх.№3379 від 16.06.2016) відповідач вказав, що виноград, який знищений ОСОБА_5 митницею державної фіскальної служби України, в рамках кримінального провадження вилучений працівниками міліції та протокол огляду місця події 07.08.2015 складено працівником Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області. Постановою КМУ від 16.09.2015 №730 ліквідовано УМВС України у Вінницькій області та Ямпільський РВ УМВС України у Вінницькій області та утворено юридичну особу публічного права - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не являється правонаступником прав та обовязків Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області. Крім цього, відсутнє жодне рішення суду в порядку КПК України, яке б свідчило про незаконність дій Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, вчинених по відношенню до позивача, а тому факт незаконності дій на сьогоднішній день є недоведений. Оскільки слідчі дії стосовно закриття провадження у кримінальній справі провадив слідчий військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону, тому саме цей орган у встановлений термін з дня звернення громадянина витребовує всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди і виносить відповідну постанову. Тому підстав для задоволення позову до ГУНП у Вінницькій області про відшкодування шкоди немає.

Представник відповідача ОСОБА_8 управління Національної поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за адресою місцезнаходження. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав.

Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого представника відповідача ОСОБА_8 управління Національної поліції ГУНП у Вінницькій області, ухвалено про розгляд справи без його участі.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із копії митної декларації від 06.08.2015 встановлено, що позивач ОСОБА_2 при перетині кордону України, в республіці Молдова задекларувала виноград, вагою 850 кг, вартістю 5800 лей.

Із копії Акту знищення майна від 16.09.2015 встановлено, що відповідно до п.3 ст.238 МК України, висновку фітосанітарної експертизи від 02.09.2015 №ФЛ-33/000616, акту обстеження на встановлення фітосанітарного стану від 02.09.2015 №75/03-004/00000, листа Могилів-Подільського міськрайонного управління санепідемслужби від 04.09.15, комісія провела знищення майна, а саме винограду, вартістю 41638,06 гривень, шляхом захоронення на полігоні побутових відходів.

Із копії заяви ОСОБА_2 від 25.12.2015 встановлено, що позивач ОСОБА_2 зверталася до ОСОБА_5 митниці ДФС з вимогою про негайне повернення 106 ящиків винограду, вагою 850 кг., та/або компенсувати вартість винограду, всього на суму 21250 гривень.

Із копії повідомлення ОСОБА_5 митниці ДФС №88/02-80-26-02 від 13.01.2016 встановлено, що товар «виноград свіжий», в кількості 106 ящиків, вагою 850 кг, який було вилучено 06.08.2015 в місцевому пункті пропуску «Цекинівка-Сороки-човен» є безпосереднім предметом правопорушення у справі митних правил №0357/401000001/15, заведеної 07.08.2015 у відношенні громадянина України ОСОБА_10 за ч.1 ст.482 МК України. Право вимоги щодо повернення конфіскованих товарів належить ОСОБА_10 або уповноваженому ним представнику.

Із повідомлення військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України №4/12194 від 13.10.2015 встановлено, що ящики з вилученим виноградом передано до ОСОБА_5 митниці Управління ДВС України у Вінницькій області.

Із копії скарги ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, на бездіяльність слідчого та прокурора та зобовязання вчинити певні дії. Предметом скарги був вилучений виноград, а саме 106 ящиків винограду, вагою 850 кг.

Із копії ухвали апеляційного суду Вінницької області від 26.11.2015 встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2015 скасовано в частині відмови у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого та прокурора та зобовязання вчинити певні дії, та повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання щодо призначення судового розгляду. В решті залишено без змін.

Із копії ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2015 встановлено, що в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобовязання вчинити певні дії відмовлено.

Із копії акту №75/03-004/000001 обстеження на встановлення фітосанітарного стану від 02.09.2015 встановлено, що при візуальному огляді винограду, встановлено підозру на враження винограду Дрозофілою чорночеревою та сірою гниллю. Відібрано зразок на фітосанітарну експертизу.

Із копії висновку фітосанітарної експертизи №ФЛ-33/000616 - Е від 02.09.2015 встановлено, що в представлених зразках винограду виявлено Дрозофілу чорночереву, сіру та мяку гниль.

Із копії повідомлення Могилів-Подільського міськрайонного управління ОСОБА_8 управління держсанепідслужби у Вінницькій області №661 від 04.09.2015 встановлено, що територіальні органи Держсанепідслужби не заперечують проти знищення винограду неналежної якості шляхом захоронення на полігоні побутових відходів.

Із дослідженої в судовому засіданні копії адміністративної справи №0357/401000001/15 у відношенні ОСОБА_10 по ч.1 ст.482 Митного кодексу України встановлено, що стосовно ОСОБА_10 складено протокол про порушення митних правил №0357/401000001/15 по ч.1 ст.482 Митного кодексу України, а саме: ОСОБА_10 перемістив товар 211 ящиків винограду свіжого синього (з них 106 ящиків вагою 809,5 кг) через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2015 визнано винним ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу сто відсотків вартості вилучених товарів, що становить 41622 (сорок одна тисяча шістсот двадцять дві) гривні 50 (пятдесят) копійок на користь держави з конфіскацією вилученого товару, а саме: 211 ящиків винограду свіжого, синього «Кодрянка», загальною вагою 1664,9 кг, загальною вартістю 41622 гривні 50 копійок, що зберігаються на складі ОСОБА_5 митниці. Відповідно до Постанови апеляційного суду Вінницької області від 30.11.2015 ОСОБА_10 поновлено строк на оскарження постанови Вінницького міського суду від 08.10.2015. Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено. Постанову Вінницького міського суду від 08.10.2015 про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.482 МК України скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч.1 ст.531 МК України та п.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Із копії позовної заяви ОСОБА_2 від 30.05.2016 встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_10, військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_5 митниці ДФС України про захист права власності шляхом визнання права власності, в якому просить визнати за нею право власності на свіжий виноград «кодрянка», вагою 850 кг (106 ящиків), який був вилучений із човна під керуванням ОСОБА_10 07.08.2015 в місцевому пункті пропуску «Цекинівка-Сороки-човен», в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області в рамках кримінального провадження №0000225, внесеного до ЄРДР 07.08.2015 слідчим військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України.

Із копії рішення апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2016 встановлено, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 митниці ДФС України задоволено. Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.09.2016 скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_10, військової прокуратури ОСОБА_5 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_5 митниці Державної фіскальної служби України про визнання права власності відмовлено.

Відповідно до ст. 1 Протоколу (№1) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами не заявлено клопотань про виклик свідків, витребування інших доказів чи призначення судових експертиз, а тому суд, керуючись ст.11 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Позивач вказує, що виноград, вилучений з човна, яким керував ОСОБА_10, належить їй, незаконно був вилучений та знищений, у звязку з чим вона понесла матеріальні збитки, які, як вважає, підлягають відшкодуванню за рахунок держави. Однак доказів того, що власником вилученого винограду є саме позивач ОСОБА_2 суду не було надано. Митна декларація, на яку посилається позивач, належним документом, який посвідчує право власності. В ній не зазначається така категорія, як власність, тобто належність даного товару конкретній особі на правах власності. Декларація це заява. В декларації, на яку посилається позивач ОСОБА_2, зазначено відомості про особу ОСОБА_2, напрямок її переміщення - з Молдови в Україну, а також мету використання винограду - в особистих цілях, не для продажу, а для консервування та вина. Будь-які документи, що засвідчують факт купівлі-продажу цього винограду та належність його саме ОСОБА_2 відсутні. Крім цього, виноград вилучали з човна, яким керував ОСОБА_10, і під час вказаного вилучення винограду позивач не була присутня і про належність ОСОБА_2 винограду під час його вилучення, в матеріалах адміністративної справи, яка була досліджена під час розгляду справи, не зазначено. Вказана декларація не є належним та переконливим доказом права власності позивача на цей виноград та не підтверджує факту правомірності володіння майном.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Тому, враховуючи всі обставини справи та норми ЦК України, на які посилається позивач у змінених позовних вимогах, суд вважає недоведеними обставини, на які посилається позивач і має підстави в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, оскільки позивач не довела незаконність дій відповідачів при здійсненні ними своїх повноважень, а також що саме їй завдана майнова шкода.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України. Суд виходить із того, що позивач на підставі п.13 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, відповідачами не надано доказів про понесені ними судові виплати, тобто судові витрати відсутні. В порядку ст.88 ЦПК України відсутні підстави для присудження їх з другої сторони чи компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.1173 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г. Любинецька-Онілова