1Справа № 335/9560/17 2/335/1738/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.04.2013 він з відповідачем зареєстрували шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 221. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2017 р. у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. Просившлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без проведення фіксації процесу технічними засобами, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 125083, виданого 20.04.2013Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 221, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2013.

Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 255505, виданого 24.04.2014 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 228.

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з лютого 2017 р. у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. До примирення сторони не прагнуть, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Відповідно до ст.ст. 110 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство між ними не ведеться. До примирення сторони не прагнуть. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить суд відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 гривень що документально підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105 ч. 3, 112, 113, 114 ч. 2 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 таОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20 квітня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 221 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_2.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя І.П. Соболєва