Справа 431/1889/17
Провадження 2/431/752/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
у складі: головуючого - судді Пелиха О.О.,
за участю секретаря Чесалової О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Антрацитівського міськрайвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа філія публічного акціонерного товариства КБ «Надра» про припинення права власності, визнання права власності та звільнення з - під арешту,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Антрацитівського міськрайвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа філія публічного акціонерного товариства КБ «Надра» про припинення права власності, визнання права власності та звільнення з - під арешту.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 14 січня 2012 року між ним та ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості щодо придбання транспортного засобу марки CHEVROLET модель AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_3, сірого кольору, легковий (седан). Наприкінці січня 2012 року, після оформлення усіх необхідних документів ОСОБА_2 написала відповідну розписку та передала йому транспортний засіб. Він в свою чергу обумовлену грошову суму у розмірі 30 000 грн. Разом з цим, ОСОБА_2 зобов'язалася оформити право власності за ним. На час укладення угоди йому відомо було про заборону банку відчужувати транспортний засіб, тому він сплатив борг у повному обсязі за ОСОБА_2 Про арешт накладений Антрацитівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відомо стало під час спроби зняти транспортний засіб з обліку. Він звертався до Антрацитівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, щодо роз'яснення на підставі якого виконавчого провадження було накладено арешт на майно. Арешт накладено на підставі постанови державного виконавця ВП № 32507044 від 26.09.2012 року. ОСОБА_2 повідомила, що на теперішній час всі борги нею сплачено, а чому не скасовано арешт їй невідомо. За таких обставин вважав, що має право на судовий захист.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, третя особа у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі.
Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
26 вересня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
14 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості щодо придбання транспортного засобу. Про що відповідачем була складена відповідна розписка та позивачем передано грошову суму в розмірі 30 000 грн.
Подальше оформлення повинна була здійснити ОСОБА_2.
Про заборону банку на відчуження транспортного засобу ОСОБА_1 було відомо, у зв'язку з чим він сплатив борг у повному обсязі, що підтверджується відповідною довідкою.
Про накладений арешт Антрацитівською ДВС позивачу відомо не було.
Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
Частина 1 ст. 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1,2 ст. 334 ЦК України - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.
У відповідності із ч. 4 ст. 334 ЦК України - якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Нормами ст. 655 ЦК України передбачено, що «за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 656 ЦК України, встановлено предмет договору купівлі - продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі - продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі - продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі - продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судова практика склалась таким чином, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК України. При цьому, слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК України), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню.
Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, він не порушує питання про стягнення його з відповідачів, а з власної ініціативи суд не може вийти за межі позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 2 ч. 3 ст. 321 ЦК України, ч. 1 ст. 316 ЦК України, ст. 328, 334 ЦК України, ст. ст. 11,10, ч.1 ст. 88, ст. ст. 209, 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Антрацитівського міськрайвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа філія публічного акціонерного товариства КБ «Надра» про припинення права власності, визнання права власності та звільнення з під арешту задовольнити.
Звільнити з - під арешту та заборони на відчуження транспортний засіб - марки CHEVROLET модель AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_3, сірого кольору, легковий (седан) накладений 28.09.2012 року державним виконавцем Антрацитівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (раніше - ВДВС Антрацитівського МРУЮ) на підставі постанови ВП № 32507044 від 26.09.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Припинити за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб - марки CHEVROLET модель AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_3, сірого кольору, легковий (седан)
Визнати за ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) право власності на транспортний засіб - марки CHEVROLET модель AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_3, сірого кольору, легковий (седан).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.О.Пелих