Провадження № 2/344/983/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з Відповідача на користь ПАТ ВТБ Банк заборгованість в розмірі 74 830,91 грн.

Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою поштового органу за зазначеною адресою не проживає.

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до укладеного договору № R2В від 14.09.2012 р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 99 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 14.09.2016 року. ( а.с.9-15).

13.06.2014 року між сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору № R2В від 13.06.2014 року. ( а.с.19-20).

Відповідно до п.1 договору про внесення змін змінився строк користування кредитом до 04.05.2017 року.

Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в кредитному договорі № R2В від 14.09.2012 року, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача. ( а.с.16).

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначив Позивач в позовній заяві, незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, Відповідач належно їх не виконував що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості станом на 25.10.2016 року за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 р. (а.с.5).

Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за вищевказаним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 р. належним чином та у встановлені строки.

Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 року заборгованість Відповідача станом на 25.10.2016 року становить 74 830,91 грн., яка складається з:

-борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 41 137,85 грн.,

-поточна заборгованість за кредитом 20 010,54 грн.,

-заборгованість за простроченим кредитом 20 198,41 грн.,

-інфляційні втрати- 663,19 грн.,

3% річних-265,71 грн.

Борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів 11 189,98 грн.:

сума простроченої заборгованості за відсотками 9387,03 грн.,

3% річних-117,85 грн.,

інфляційні втрати 262,79 грн.,

сума заборгованості за нарахованими процентами 1422,31 грн.

Пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 22503,08 грн.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Договором.

Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 р. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянина ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 року в розмірі 74 830,91 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, положення кредитного договору, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 року в розмірі 74 830,91 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором у зазначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з Відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, вулиця Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26, МФО 321767, , п/р №2120) заборгованість за кредитним договором № R2В від 14.09.2012 року в розмірі 74 830,91 грн., яка складається з:

Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 41 137,85 грн.,

-поточна заборгованість за кредитом 20 010,54 грн.,

-заборгованість за простроченим кредитом 20 198,41 грн.,

-інфляційні втрати- 663,19 грн.,

3% річних-265,71 грн.

Борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів 11 189,98 грн.:

сума простроченої заборгованості за відсотками 9387,03 грн.,

3% річних-117,85 грн.,

інфляційні втрати 262,79 грн.,

сума заборгованості за нарахованими процентами 1422,31 грн.

Пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 22503,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, вулиця Т. Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26, МФО 321767, , п/р №2120) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.