Справа № 183/2599/17
№ 2/183/2109/17
08 серпня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
при секретарі Демяненка Р.К.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про визнання особ такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинок № 36, кв. 21 по вул. Кравченко в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 13 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстрований в реєстрі 13.12.2011 року за №1556. Позивач в день укладання договору провів повний розрахунок з відповідачами за продану квартиру. 05 січня 2012 року за Позивачем В Новомосковському районному комунальному підприємстві БТІ «Інвентаризатор» було зареєстровано право власності на вищезазначену квартиру, про що отримано витяг про державну реєстрацію прав №32781358 від 05.01.2012 року, реєстрацій номер 31623135. Укладаючи договір купівлі-продажу квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязувалися не пізніше 20 грудня 2011 року зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб, а до 27 грудня 2011 року звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку, передати позивачеві ключі від квартири та технічну документацію на неї. В квартирі також був зареєстрований та проживав син ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які складали одну родину. Відповідачі частково виконали свої зобовязання за договором, а саме вони звільнили квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку та передали позивачеві ключі від квартири та технічну документацію на неї, і фактично з 13 грудня 2011 року в проданій квартирі не проживаються. З моменту укладання договору купівлі-продажу в квартирі проживаються лише позивач та його родиниа. Враховуючи той факт, що відповідачі на сьогоднішній день так і не зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, позивач вимушений проводити оплату комунальних послуг та інших обовязковий платежів. Наявність ї реєстрації відповідачів у квартирі порушує права позивача як власника квартири, що виражається в надмірних сплатах за комунальні послуги та інші платежі. У звязку з зазначеним, ОСОБА_1 просить захистити його право власності, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 21 в будинку № 36 по вул. Кравченко в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
Позивач в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, вважаються такими, що повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки направлялись за їх зареєстрованим місцем проживання.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає даний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
Факт реєстрації відповідачів у вищевказаному будинку підтверджується довідкою, виданою виконкомом Голубівської сільської ради за №770 від 10.05.2017 року. (а.с. 8,9,10).
Як зазначає у своєму позові ОСОБА_1, відповідачі - ОСОБА_2І, ОСОБА_4, ОСОБА_3 - своїми діями (бездіяльністю) порушують його права, що виражаються в надмірних платах за комунальні послуги та інші платежі.
У відповідності до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власник майна має право на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, вчиняти дії щодо свого майна на власний розсуд.
Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового приміщення має право використовувати його для власного проживання та проживання членів його сім'ї, інших осіб.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не являються членами сім'ї позивача, внаслідок відчуження житлового приміщення, позивач, у спосіб, передбачений законом, набув право власності на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вимоги ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначають можливість зняття з реєстрації особи з місця проживання, у разі набуття законної сили рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У відповідності до п.7.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна, продавці, тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_3, зобовязувалися не пізніше 20 грудня 2011 року зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження не виконання відповідачами зазначених зобовязань, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2І, ОСОБА_4, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинку № 36, кв. 21 по вул. Кравченко в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 21 в будинку № 36 по вул. Кравченко в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Сорока