Номер провадження: 22-ц/785/3212/17
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Комінтернівська районна державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року, -

встановила:

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інший спадкоємець - онук померлої відмовився від спадщини на її користь проте, через відсутність реєстрації права власності на майно за спадкодавцем її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач просила визнати право приватної власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а саме нерухоме майно, що складається : з літ «А» житлового будинку, літ «а» веранда- загальною площею 52,8 м.кв., житловою площею 34 м. кв.; господарчі будівлі та споруди: літ «Б» літня кухня, літ «В» сарай, літ «Г» душ, літ «Д» погріб, літ «Е» вбиральня, літ «Ж» комора, літ «З» сарай, літ «И» комора, №1-2 огорожа, І-цистерна,ІІ-брукування. (а.с.3)

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 52,8кв.м., житловою площею 34,0кв.м., допоміжною площею 18,8кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 частково, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ,суд першої інстанції виходив з того, що позивач після смерті ОСОБА_4, як єдиний спадкоємець першої черги набула право власності на житловий будинок ,який хоча і не був зареєстрований за померлою проте, належав померлій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 28.10.2015 року (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини , в порядку вимог ч.1 ст.1269 ЦК України до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області ,звернулася ОСОБА_2.(а.с.18 звор.стор.).

Позивач ОСОБА_2.(дів.ОСОБА_4 ) є донькою померлої ОСОБА_4,що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.09.1949 р. та записом акту про одруження № 1031 від 20.10.1973 р. (а.с.5,25).

Матеріали справи не містять докази прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_3, який є онуком померлої ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги у порядку спадкової трансмісії .

Відповідно до довідки Сичавськовського сільвиконкому № 211 від 18.05.2016 року померлій ОСОБА_4, згідно запису в погосподарській книзі за 1983-1985 року Сичавської сільської ради №1, сторінка 51, особовий рахунок НОМЕР_3, належав житловий будинок 1969 року забудови з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 13.05.2016 року, інвентаризаційна справа № 30788 житл, будинок має загальну площу 52,8кв.м., житлову площу 34,0кв.м., допоміжну площу 18,8 кв.м.(а.с.8-10).

Рішенням Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 15 від 05.03.1998 року ОСОБА_4 були виділені земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення сільськогосподарського господарства у розмірі 0,03 га та 0,25 га., за адресою розташування будинку - АДРЕСА_1.

У 1969 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

В судовому засіданні колегії суддів ОСОБА_3 підтвердив те,що він з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк ,відповідно до вимог ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори не звертався та в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину ,після смерті ОСОБА_4 не прийняв.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного встановлення судом першої інстанції обставин справи не заслуговують на увагу , оскільки матеріали справи не містять докази прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та відповідно до поданої ОСОБА_6 до суду першої інстанції заяви від 20.10.2016 року , відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував (а.с.37).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що позивачем в позову була наведена недостовірна інформація стосовно нібито відмови ОСОБА_3 у прийнятті спадщини на користь ОСОБА_2 , оскільки дійсно матеріали справи не містять докази відмови ОСОБА_3 від прийняття спадщини на користь позивача проте , такий довід не спростовує законність та обґрунтованість судового рішення.

ОСОБА_3 не позбавлений можливості та права звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та у разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії звернутися до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини,або в інший спосіб захистити свої права.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню,а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова