ССправа № 654/3879/16-ц
Провадження №2/654/263/2017
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Данилевського М.А.,
при секретарі Друговин В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку заочного розгляду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Між ПАТ «ПтБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним Кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК»Бізнесфінанс».
17.06.2015 між ТОВ «ФК»БІЗНЕСФІНАНС та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК»Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитним договорам №4291/1751CLВPS від 25 червня 2013р. (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі).
Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує.
Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що за договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобовязання за даним договором в повному обсязі.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 7, 9-11).
Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість:
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідачу надавалася можливість спростувати доводи позивача щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідач не надіслала, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується із розміром заборгованості.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2015р. між ТОВ «ФК»Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №1706/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК»Бізнесфінанс» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів по кредитним договорам №4291/1751CLВPS від 25 червня 2013р.; (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК»Бізнесфінанс», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідачка не здійснила, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя М. А. Данилевський