Провадження № 6/127/478/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О. при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального відділу юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального відділу юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2. Заявник зазначив, що на виконанні у Староміському відділі державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 53271584 згідно виконавчого листа № 127/21481/16-ц щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_3 в розмірі 38 359,69 грн. з ОСОБА_2. В січні 2017 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника, та надано строк для самостійного виконання. Однак, боржником рішення не було виконане. Під час примусового виконання рішення, державним виконавцем було перевірено майновий стан боржника, вона неодноразово викликалася до відділу Староміського ВДВС, здійснено вихід за адресою, яка зазначена у виконавчому документі, проте двері ніхто не відчинив. Оскільки державним виконавцем було в повній мірі вчинено всі заходи примусового виконання, однак боржник ухиляється від виконання рішення суду, тому старший державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

У судове засідання заявник не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2016 року, з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги (послуг в сфері права) від 30.09.2015 року, в сумі 37 929,75 грн., з яких: 37 685,06 грн. заборгованість за надану правову допомогу та 244,69 грн. 3% річних, а також стягнуто судові витрати у виді судового збору в сумі 429,94 грн. (а.с. 41-45).

За вищевказаним судовим рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області 12.01.2017 року видано виконачий лист № 127/21481/16-ц (а.с. 53).

Матеріалами справи встановлено і те, що виконавче провадження за виконавчим листом № 127/21481/16-ц, виданим 12.01.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області, відкрито старшим державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 24.01.2017 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 5327158 (а.с. 54).

Також з матеріалів долучених до подання, а також виконавчого провадження, суд вбачає, що на все невизначене майно боржника було накладено арешт (а.с. 55), сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована (а.с. 61).

З відповідей отриманих на запити державного виконавця, судом встановлено, що інформація про: отримання пенсії; місце роботи боржника; джерела отримання доходів боржника; номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах відсутня (а.с. 56-59).

Відповідно до акту державного виконавця від 25.04.2017 року, останній при виході за адресою вказаною у виконавчому документі: м. Вінниця, вул. Шмідта, 36/4, встановив, що боржник проживає за даною адресою, але на дзвінки в двері ніхто не відкривав.

16 травня 2017 року державним виконавцем було повторно здійснено вихід за вказаною адресою та встановлено, що з квартири лунають звуки, схожі на кроки, шарпало дверну ручку і дивиться у вічко.

Також, з матеріалів наданих до подання, встановлено, що державним виконавцем 28.03.2017 р., 10.04.2017р., 17.05.2017 року здійснювалися виклики боржника у відділ ДВС щодо сплати боргу, однак вони не дали позитивного результату. Боржник ОСОБА_2 так і не зявилась, хоча отримувала вказані виклики, що підтверджується роздруківками про виконані операції.

Згідно з відповіді Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області №03.3/3060 від 17.02.2017 року (а.с. 63), виданою на запит державного виконавця, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 документовано паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії ЕР № 231800 від 06.08.2012 р., термін дії до 06.08.2022 р. (код органу що видав 0502).

Разоми з тим, з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25.04.2017 року, суд вбачає, що боржник ОСОБА_2 має закордонний паспорт серії ЕР № 231800 та 22.05.2015 р., 26.05.2015р., 08.05.2016 року та 18.05.2016 року виїжджала за межі України (Москва, Єреван). Аналізуючи дану інформацію, суд приходить до висновку, що боржник фінансово може собі дозволити виїжджати за межі України, однак рішення суду не виконує заборгованість за надану правову допомогу не погашає.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України від 21.01.1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує, державним виконавцем вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак боржник продовжує ухилятись від виконання зобовязань, зокрема не реагує на виклики державного виконавця, при виході за адресою, вказаною у виконавчому листі, двері не відкриває.

Матеріалами справи встановлено, що державним виконавцем вчинено виконавчі дії з примусового виконання судового рішення (проведено перевірку з метою виявлення майна належного боржнику, накладено арешт, перевірено про наявність у боржника закордонного паспорта, здійснено вихід за зареєстрованим місцем проживання боржника, здійснювались виклики до відділу).

Суд звертає увагу, що боржник у період з 22.05.2015 року по 18.05.2016 року чотири рази перетинала державний кордон у таких пунктах пропуску як: Бориспіль-D, Конотоп.

Згідно з матеріалами справи вбачається, що боржник не має наміру сплачувати борг за виконавчим листом, боржником належним чином не проводяться дії щодо виконання своїх зобовязань.

Отже, із матеріалів наданих державним виконавцем до подання вбачається, що ОСОБА_2, як боржник по вищевказаному виконавчому провадженню, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Згідно з пунктом 18 частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

За правилами статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

На підставі вищевикладеного, на думку суду у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1, слід тимчасово обмежити до виконання нею зобовязань, покладених рішенням суду.

Суд ураховує також те, що виконання рішення суду є складовою забезпечення справедливого судового розгляду, що передбачено положенням статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (Конвенція ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.97р.) передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Україна як держава-учасниця яка приєдналась до Конвенції, гарантує дотримання положень Конвенції і зокрема гарантує дотримання положень її статті 6.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі діїзокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, наявність невиконаних зобов'язань, встановлені судом обставини поведінки боржника, що ускладнюють виконання рішення, невиконання ним законних вимог державного виконавця є підставою для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України. Тому вказані обставини в сукупності оцінюються судом як ухилення боржника від виконання вимог, наслідком якого є задоволення подання про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального відділу юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань покладених на неї рішенням суду щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Жмудь