Справа № 462/2892/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом Львівської міської ради до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, треті особи: Управління державної реєстрації Львівської міської ради, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ЛКП «Скнилівок», КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», ОСОБА_1, про визнання приватизації квартири незаконною, скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру

в с т а н о в и в:

Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просить визнати приватизацію квартири АДРЕСА_1 незаконною, скасувати п.1 додатку до Наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.08.2011р. №1394-Ж-З, визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 18.08.2011р. Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради ОСОБА_2 та скасувати рішення ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 16.09.2011р. реєстраційний номер 34652696 про державну реєстрацію прав на зазначену квартиру за ОСОБА_2 Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ордера №361, виданого 23.08.1985р. Червоноармійським райвиконкомом на підставі рішення Червоноармійської районної ради народних депутатів від 09.07.1985р. №342 (пункт 35), проживав та був зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Ордер був виданий на одного. Дана квартира була виділена міськвиконкомом для відселення з підвального приміщення квартири №8а по вул.Уральській,4, в якій проживав ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4, невісткою ОСОБА_5 та внуками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 18.06.1986 р. ОСОБА_4 з сімєю знятий з реєстрації з квартири №8а по вул.Уральській,4 на вул.Г.Хоткевича,36/45. Іншого сина у ОСОБА_3 не було. До 18.08.2011р. квартира АДРЕСА_1 належала до комунальної власності. ОСОБА_2, 06.09.1944р. народження, був зареєстрований у спірній квартирі з 31.01.1991 року до дня смерті 27.01.2015р. З форми №17 (поквартирної картки) вбачається, що ОСОБА_2 був прописаний в цій квартирі в якості члена сімї (сина) по відношенню до основного квартиронаймача ОСОБА_3 Між тим, ОСОБА_2 був засуджений на 15 років позбавлення волі за вбивство співмешканки і відбував покарання з 1995 року по 2009 рік. Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №1394-Ж-З від 18.08.2011р. квартиру АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_2 На підставі даного наказу було оформлено свідоцтво про право власності на квартиру №24788-3 від 18.08.2011р. та зареєстровано у встановленому порядку право власності на квартиру за ОСОБА_2 Однак, всупереч вимогам п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396, в переліку документів на приватизацію спірної квартири не було надано ні ордера, ні договору найму житла, а відтак Львівська міська рада вважає, що приватизація квартири АДРЕСА_1 здійснена незаконно. Про незаконну приватизацію квартири Львівській міській раді стало відомо з позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що ОСОБА_2 не був сином основного квартиронаймача ОСОБА_3, з 02.01.1995р. по 31.12.2009р. він відбував покарання у місцях позбавлення волі і не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, ним не було подано органу приватизації копії ордера про надання житлової площі або договору найму житла, що є підставою для визнання приватизації даної квартири недійсною і відповідно скасування п.1 додатку до Наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.08.2011р. №1394-Ж-З „про передачу квартир у власність громадян, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав до суду письмове заперечення проти позову і заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Представники третьої особи ОСОБА_1 проти позову заперечили та зазначили, що ОСОБА_2 31.01.1991р. був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3 і в такій постійно проживав до дня смерті 27.01.2015р. Вважають, що приватизація вказаної квартири проведена у відповідності до вимог закону і відсутні правові підстави для визнання приватизації недійсною. Просять в позові відмовити.

Представники третіх осіб - Управління державної реєстрації Львівської міської ради, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ЛКП «Скнилівок», КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили і суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутися приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сімї, за якими зберігається право на житло.

Отже, однією з умов для проведення приватизації є її здійснення уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Другою умовою для проведення приватизації житла є обовязкове постійне проживання осіб у житлі, яке підлягає приватизації.

Рішенням Червоноармійської районної ради народних депутатів №342 від 09.07.1985р. закріплено за робітником ВО „Електрон ОСОБА_3 кімнату площею 11,36 кв.м з комунальними вигодами по вул.Кульпарківській, 158/119 з ліміту обєднання, яка виділена міськвиконкомом для відселення з підвальної квартири по вул.Уральській, 4/8а , в якій разом з ОСОБА_3 проживає його син з сімєю в складі 4 осіб, який працює ВО „Електрон і одночасно відселяється з підвальної квартири, як черговик обєднання /а.с.21/.

На підставі вказаного рішення 23.08.1985р Червоноармійським райвиконкомом було .видано ОСОБА_3 ордер №361 на право заняття однокімнатної квартири житловою площею 11,36 кв.м. по вул.Кульпарківській, 158/119 у м.Львові /а.с.15/. Ордер видано на одну особу.

Як встановлено судом, основний квартиронаймач ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті 13.08.1991 р. /а.с.15/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2, як член сімї (син) основного квартиронаймача ОСОБА_3, 31.01.1991р. був прописаний у квартирі по вул.Кульпарківській, 158/119 у м.Львові та що в цій квартирі він постійно проживав до дня смерті /а.с.96-97, 134/.

З довідки ЛКП «Скнилівок» від 11.02.2016р. /а.с.16/ та розрахункової книжки за електроенергію вбачається, що ОСОБА_2 після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_3 переоформив договір найму та особові рахунки на себе.

Також встановлено, що ОСОБА_2 відбував покарання у місцях позбавлення волі з 02.01.1995р. по 31.12.2009р. /а.с.19/ і після звільнення з місць позбавлення волі повернувся проживати у квартиру ІНФОРМАЦІЯ_4.

14.07.2011р. ОСОБА_2 подав у відділ приватизації житла Залізничного району заяву про передачу йому, згідно з Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду, в приватну власність квартиру по вул.Кульпарківській, 158/119 у м.Львові, долучивши до заяви довідку про склад сімї і займані ним приміщення та документ, що підтверджує право на пільгу по безоплатному одержанню у власність житла /а.с.132, 133, 134/.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_8 та поданих документів, відділом приватизації державного житлового фонду було складено інформаційну довідку /а.с.53/ та підготовлено проект наказу щодо оформлення за ним права власності на квартиру, який в подальшому пройшов необхідне візування.

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 18.08.2011р. №1394-Ж-З „про передачу квартир (будинків) у власність громадян передано у власність ОСОБА_8 квартиру загальною площею 20,80 кв.м. по вул.Кульпарківській, 158/119 у м.Львові. На підставі даного наказу органом приватизації 18.08.2011р. видано ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на вказану квартиру /а.с.9/. Право власності на квартиру ОСОБА_2 зареєстрував у встановленому законом порядку /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №381559, ОСОБА_2 помер 27.01.2015р./а.с.11/.

Сторонами не оспорюється факт проведення приватизації спірної квартири уповноваженими на це органами місцевого самоврядування.

Згідно із ч.3 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із аналізу змісту закону «Про приватизацію державного житлового фонду» в поєднанні з нормами ст.ст.1,6,9,61 ЖК УРСР, ст.29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64 ЖК УРСР права користування і на яке за особою зберігається це право у разі тимчасової відсутності, отже і право на приватизацію разом з іншими членами сімї.

Аналогічну норму містить п.4 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №369.

При цьому п.п. 18,19 цього Положення визначено порядок підтвердження факту постійного проживання особи в жилому приміщенні у довідці про склад сімї, що подається особою в числі інших документів до органу приватизації, зазначаються члени сімї наймача, які водночас і прописані, і мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2, як член сімї основного квартиронаймача, 31.01.1991р. був прописаний у квартирі по вул.Кульпарківській, 158/119 у м.Львові та постійно проживав у цій квартирі до дня смерті 27.01.2015р.

Покликання представника позивача, як на підстави для визнання приватизації квартири недійсною, що ОСОБА_2 не був сином основного квартиронаймача, він з 02.01.1995р. по 31.12.2009р. не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, ним не було подано органу приватизації копії ордера про надання житлової площі або договору найму житла, суд не приймає до уваги, оскільки, як встанволено судом, ОСОБА_2 мав право користування цією квартирою та постійно в ній проживав, а отже він мав право на приватизацію цієї квартири.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Львівської міської ради до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання приватизації квартири незаконною, скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру є безпідставними і до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1,6,9,61 ЖК УРСР, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р., суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Львівської міської ради до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, треті особи: Управління державної реєстрації Львівської міської ради, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ЛКП «Скнилівок», КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду», ОСОБА_1, про визнання приватизації квартири незаконною, скасування наказу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя: