Справа № 760/8246/17-ц
Справа № 2/760/4136/17
У Х В А Л А

/про залишення позову без руху/

15 травня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Соломянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Управління Державної казначейської служби України у Соломянському районі м. Києва, Державна податкова інспекція у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві, Головний сервісний центр МВС України, про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить звільнити з-під арешту все рухоме майно, що належить ОСОБА_1, на яке накладено арешт в ході виконання виконавчого провадження № 31765113, відкритого на підставі Постанови № 1-196 від 27.02.2012 Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з цим позивач в прохальній частині своєї позовної заяви не зазначила з якого саме майна (його повну та точну зазву) вона просить зняти арешт.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 викладені не конкретно.

За таких обставин, позивач має зазначити в прохальній частині позовної заяви яке саме майно (з зазначенням його назви та індивідуальних ознак) позивач просить звільнити з-під арешту.

Крім цього, позивач зазначила відповідачем Соломянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Разом з цим позовні вимоги до цього відповідача не обґрунтовані.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Разом з цим, позивачкою в позовній заяві не зазначено які її права або охоронювані законом інтереси були порушені або не визнаються саме відповідачем Соломянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в чому це полягало та якими доказами підтверджуються дані обставини.

При цьому суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, у випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У справі за позовом про зняття арешту з майна як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, відповідачем у даній категорії справ може бути відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України, а ВДВС залучається як третя особа, а не як відповідач у справі.

Тому позивачеві необхідно визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначити їх ім`я (найменування), місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, та відповідно до ст. 120 ЦПК України, надати необхідну кількість копій позовної заяви з додатками, в залежності від кількості осіб залучених до участі в розгляді даної справи.

Крім того, з матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що позивач у виконавчому провадженні № 31765113 є боржником, і як сторона виконавчого провадження (боржник) фактично оскаржує дії державного виконавця щодо арешту майна у 2012 році, вчинені на виконання постанови суду, ухваленої в порядку КПК України.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у таких справах є відповідний орган державної виконавчої служби.

Між тим, позивач, не скориставшись визначеним порядком щодо оскарження дій державного виконавця, звернулася до суду з даним позовом в порядку позовного провадження, а не в порядку визначеному КАС України.

Виходячи з наведеного, позивачеві в позовній заяві необхідно зазначити в зв'язку з чим вона звертається до суду саме в порядку позовного провадження, обґрунтувати свої позовні вимоги, зазначити на які норми чинного законодавства вона посилається вимагаючи звільнити майно з-під арешту в рамках виконавчого провадження, де вона є боржником.

До того ж, суд звертає увагу позивачки про те, що з позовом про визнання права на майно та звільнення його з під арешту може звернутися власник цього майна, якщо він вважає, що майно належить йому, а не боржникові. Враховуючи, що позивач у справі і є боржником у виконавчому провадженні, вона має право оскаржити дії державного виконавця в порядку, визначеному КАС України.

Таким чином позивач має визначитися в якому порядку вона звертається до суду з захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції. Роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк позовна заява вважатиметься не поданою та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко