АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/463/16-ц
Провадження №22-ц/792/505/17
УХВАЛА

18 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача-відповідача Новака В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про призначення додаткової судово-економічної експертизи,

встановила:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ПАТ «УкрСиббанк» зазначило, що 15 травня 2008 року сторони уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого ОСОБА_2 одержав у позивача кредит у розмірі 20 000 доларів США на строк до 14 травня 2018 року під 14% річних. Відповідач зобов'язався повернути банку кредит і сплатити йому проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами, натомість, ОСОБА_2 не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого позивач висунув останньому вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих процентів. Станом на 15 грудня 2015 року виникла заборгованість, яка складається з 8 044 доларів 45 центів США неповернутого кредиту, 1 197 доларів 15 центів США процентів, 12 400 грн 39 коп. пені за прострочення повернення кредиту, 5 000 грн 93 коп. пені за прострочення сплати процентів, однак відповідач відмовляється сплатити банку ці кошти.

За таких обставин ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 9 241 долар 60 центів США і 17 401 грн 32 коп. заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним.

ОСОБА_2 зазначив, що 15 травня 2008 року сторони уклали кредитний договір, який включає несправедливі умови, а при його укладенні ПАТ «УкрСиббанк» не довів позивачеві інформацію про основні умови кредитування та валютні ризики. Оспорюваний правочин не відповідає вимогам Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», вчинений ним під впливом обману та є недійсним в силу ст. 230 ЦК України.

Отже ОСОБА_2 просив суд визнати договір про надання споживчого кредиту № 0 від 15 травня 2008 року, укладений між ним і ПАТ «УкрСиббанк», недійсним.

Ці позови прийняті судом до спільного розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2017 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 9 241 долар 60 центів США заборгованості по кредиту та 17 401 грн 32 коп. пені. В зустрічному позові відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 червня 2016 року в справі була призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів були поставлені питання щодо правильності нарахування банком заборгованості за кредитним договором. При цьому суд відхилив ряд питань, які ОСОБА_2 просив поставити перед експертами, посилаючись на те, що ці питання потребують правової оцінки.

За результатами проведення вказаної експертизи експерт склав висновок від 22 грудня 2016 року № 6551/16-26.

У подальшому суд першої інстанції ухвалою від 17 січня 2017 року відхилив клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі повторної експертизи.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про призначення додаткової судово-економічної експертизи, на вирішення якої останній просив поставити питання, що були відхилені судом першої інстанції, зокрема, про метод нарахування банком процентів за кредитним договором, про обґрунтованість документального та нормативного оформлення банком цього договору, про реальну процентну ставку та сукупну вартість кредиту, про розмір документально обґрунтованого щомісячного платежу за договором.

Частиною 1 статті 143 ЦПК України встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

В силу ч. 1 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно з ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 про призначення додаткової судово-економічної експертизи не підлягає задоволенню, оскільки питання, які він просить поставити перед експертами, підлягають вирішенню судом шляхом правової оцінки доказів у справі, отже відсутня необхідність у застосуванні в справі спеціальних знань.

Керуючись ст.ст. 10, 143, 150, 303, 304, 313, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення додаткової судово-економічної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк