Справа № 298/84/17
Номер провадження 2-п/298/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Грінвальдові О.О., за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний заяву відповідачки ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.04.2017 року в цивільній справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.04.2017 року в цивільній справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості. Заяву мотивує тим, що даним рішенням суду позов задоволено, однак сама вона це рішення не отримала, а про його винесення їй стало відомо зі слів іншого відповідача ОСОБА_2 Остання отримала його 07.04.2017 року.

Підставами для подання заяви про перегляд заочного рішення вказує порушення судом вимог ст.ст. 74, 224 ЦПК України та п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у зв'язку з чим просить переглянути це заочне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Зазначає, що судові повістки про призначення справи не отримувала, а відтак не мала змоги надати суду докази, якими заперечує проти позову. З посиланням на ч.4 ст. 559 ЦК України стверджує, що за весь період дії договору кредиту-поруки і до моменту звернення до суду з позовом кредитна спілка ні в усному, ні в письмовому вигляді не повідомляла її про несплату позичальником кредиту. І лише через 10 років звернулася до суду коли виник борг в розмірі 26 171,12 грн.

Представник позивача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки судом обєктивно встановлені всі обставини справи.

Відповідачі в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримали з підстав, наведених у ній.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду заяви, тому суд розглядає таку у його відсутності, що відповідає положенням ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

- 2 -

Суд, заслухавши сторін, розглянувши заяву, матеріали справи, приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню, з слідуючих підстав.

Згідно з правилами, встановленими ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, така була призначена до розгляду на 09.00 год. 10.02.2017 року. Однак відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, в зв'язку з чим суд ухвалив відкласти розгляд справи на інші час та дату 10.00 год. 24.02.2017 року, на які відповідачка також не з'явилася. В обох випадках рекомендовані повідомлення про вручення ОСОБА_3 поштового відправлення повернулися з довідками Укрпошти з відмітками за закінченням терміну зберігання, тому справа була відкладена втретє на 10.00 год. 13.03.2017 року з повідомленням ОСОБА_3 в порядку ст. 74 ч.9 ЦПК України. Але оскільки інші відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на ці час і дату повідомлені не були, справа відкладалася вчетверте на 10.00 год. 03.04.2017 року і була розглянута саме в цей день, знову ж таки з дотриманням щодо ОСОБА_3 вимог ст. 74 ч.9 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Також судом встановлено, що докази, на які ОСОБА_3 посилається у своїй заяві, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки є необґрунтованими. ЇЇ твердження про те, що вона не повідомлялася позивачем про несплату позичальником кредиту впродовж всього строку дії договору кредиту-поруки спростовуються наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отриманого нею 20.10.2012 року. Що стосується посилань ОСОБА_3 на ч.4 ст. 559 ЦК України, то при винесенні заочного рішення судом ця норма Закону досліджувалась, однак не могла бути застосована до спірних правовідносин, а відтак не може слугувати підставою для скасування заочного рішення.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 231, 232 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву відповідачки ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.04.2017 року в цивільній справі за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до

- 3 -

ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Розяснити відповідачам їх право на оскарження заочного рішення в апеляційному порядку з дотриманням положень ч.4 ст.231 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: