Єдиний унікальний номер 225/7293/16-ц Номер провадження 22-ц/775/652/2017
Головуючий в I інстанції Андреєв В.В. Єдиний унікальний номер 225/7293/16-ц
Суддя доповідач Новосьолова Г.Г. Номер провадження 22-ц/775/652/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Новосядлої В.М., Краснощокової Н.С.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 15 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління у Донецькій області, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління у Донецькій області, про визнання права власності - визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вирішення судом питань про: обґрунтованість, доведеність обставин належними та допустимими доказами, правильність обраного способу захисту порушеного права можливе лише - на стадії судового розгляду справи, а ні під час вирішення питання про відкриття провадження по справі. Безпідставно повернення позовної заяви - є порушення її прав на судовий захист. Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву просив зазначити докази шляхом уточнення позовної заяви. В уточненій позовній заяві нею були зазначені дані свідків, які вона просила допитати у судовому засіданні стосовно позовних вимог. Але, суд не звернувши увагу на уточнену позовну заяву повернув її зазначивши, що вона не надала докази, що суперечить п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року, де зазначено, що суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати без руху та повертати заявнику. Позивачка просить скасувати ухвалу суду та направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми в матеріалах справи за №1425-1427, крім того від представника позивачки ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, а також надійшла заява від третьої особи управління державної реєстрації Головного територіального управління у Донецькій області про розгляд справи за їх відсутності (а.с.44-49).

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи.

30 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа управління державної реєстрації Головного територіального управління у Донецькій області, про визнання права власності .

26 січня 2017 року ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала вимоги зазначені у п. 6 ч.2 та ст.119 ЦПК України, а саме позивачкою не зазначені докази, що відповідач ОСОБА_2 зберігала та втратила документи, які підтверджують право власності позивачки на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і зобов'язано позивача надати уточнену позовну заяву (а.с.21).

14 лютого 2017 року судом першої інстанції отримана уточнена позовна заява ОСОБА_1 про усунення недоліків із зазначенням доказів, а саме свідків, які вона просила допитати у судовому засіданні (а.с.24-25).

15 лютого 2017 року ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику (а.с.27).

Визнаючи неподаною позовну заяву, суддя виходив із того, що заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, ОСОБА_1 не виконала в повному обсязі вимог ухвали від 26 січня 2017 року про залишення заяви без руху, оскільки не надала доказів, яке відношення має відповідачка ОСОБА_2, яка живе м. Запоріжжя до квартири, яка знаходиться у м. Донецьку, чим втрата нею документів перешкоджає заявнику користуватися квартирою, а також позивачем вибраний не вірний спосіб захисту порушеного права.

Але, з таким висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

26 січня 2017 року ухвалою судді першої інстанції позовна заява була залишена без руху, у зв'язку із незазначення доказів.

15 лютого 2017 року ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав не надання доказів.

Тобто, суд першої інстанції залишив позов без руху з однієї підстави, а визнав неподаною та повернув з інших підстав.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Апеляційний суд звертає увагу, що незазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, незазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові.

За змістом частини першої ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати докази до або під час попереднього судового засідання.

Отже, залишаючи позовну заяву без руху з підстав не зазначення доказів, суд першої інстанції повернув позовну заяву з іншої підстави - не надання доказів, чим порушив норми процесуального права.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 15 лютого 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: