Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1244/16 Головуючий у 1 інстанції: Куценко О.О.
Провадження № 22-ц/778/572/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Під час розгляду справи банк уточнив позовні вимоги, вказавши в якості відповідача ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.04.2013 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_3.

Вважає, що ОСОБА_3 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 не відмовлялась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Станом на 31.01.2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 23.04.2013 року становить 3459,93 грн., яка складається з наступного: 797,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1362,80 грн. - заборгованість за відсотками; 1300,00 грн. - заборгованість з пені та комісії.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 3459,93 грн. за кредитним договором № б/н від 23.04.2013 року та судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, судові витрати стягнути з відповідача.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4 договору б/н від 23 квітня 2013 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

За розрахунком банку заборгованість ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором № б/н від 23.04.2013 року станом на 31.01.2015 року становить 3 459,93 грн., яка складається з наступного: 797,13 грн. - заборгованість за кредитом; 1 362,80 грн. - заборгованість за відсотками; 1300,00 грн. - заборгованість з пені та комісії.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 лютого 2015 року (а.с.44).

Як вбачається з листа Якимівської державної нотаріальної контори від 27 липня 2016 року №414/01-16, після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкова справа не заводилась з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався.

В уточненому позові позивач вказує, що спадкоємець ОСОБА_3 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна отриманого в спадщину.

За положеннями ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу) (ст.1222 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказами постійного проживання можуть бути:

-рішення суду про встановлення спільного проживання або факту своєчасного прийняття спадщини;

-рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю;

-довідка житлово-експлуатаційних органів, товариства співвласників житла, органів місцевого самоврядування, інших організацій про спільне проживання;

-договір найму житла, де наймачами вказані спадкодавець та спадкоємець;

-інші документи,що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як вбачається з Довідки №1370 від 20.10.2016 року, виданої Якимівською селищною радою, відомостями щодо фактичного місця проживання на день смерті ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 селищна рада не володіє (а.с.67).

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 постійно проживала зі спадкодавцем на час його смерті.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №9-8-0.62-2536/2-2017 вбачається, що відомості щодо земельних ділянок, які зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_4 відсутні (а.с.160).

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_4 № 86120040 від 28.04.2017 року відомості відсутні (а.с.152).

За змістом листа Регіонального сервісного центру в Запорізькій області Міністерства Внутрішніх справ України від 19.05.2017 року 331/8-2254 за ОСОБА_4 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.171).

Таким чином, будь-яких доказів, щодо наявності у спадкодавця ОСОБА_4 на день смерті певного майна суду надано не було.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: