провадження №2/619/600/17
Рішення

Іменем України

20 квітня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Директор агенства нерухомості «Антарес Д» ОСОБА_4 про стягнення суми,

встановив:

Позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з відповідача на її користь 26108,82грн авансу, судовий збір та 600,00грн витрат на правову допомогу посилаючись на те, що 04.02.2014 між ними було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до п.п.3.2 п.3 якого вона передала відповідачу грошові кошти в сумі еквівалентній 1000,00 доларів США, що на дату уточнення позову становить 26108,82грн. Основний договір купівлі-продажу не був укладений між ними не з її вини, оскільки 28.02.2014 вона була присутня у нотаріуса ОСОБА_5 Таким чином передана ОСОБА_3 сума являється авансом, яка підлягає поверненню.

Відповідач та представник у судовому засіданні заперечували проти позову посилаючись на те, що він діяв по довіреності від імені своєї матері ОСОБА_6 та представляв її інтереси при продажу квартири АДРЕСА_1. Відповідно до наданої довіреності та укладеного 04.02.2014 попереднього договору купівлі-продажу він був зобовязаний продати квартиру належну матері за 33300 доларів США. На виконання обовязку купити квартиру позивач дала йому завдаток в сумі еквівалентній 1000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_2 відмовилася купити квартиру, тому завдаток поверненню не підлягає. Крім того, він являється неналежним відповідачем, оскільки діяв по довіреності від матері.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених вище.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 03.02.2014 ОСОБА_6 надано довіреність, яка посвідчена державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, якою уповноважила ОСОБА_3 бути представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, повязаних з продажем належної їй квартири АДРЕСА_1 (а.с.134).

04.02.2014 між ОСОБА_3, який діяв по довіреності від ОСОБА_6, та ОСОБА_2 укладено договір про взяття на себе обовязку укласти договір купівлі-продажу належної ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до п.3.2 зазначеного вище договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошову суму у розмірі еквівалентному 1000,00 доларам США.

Згідно ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

У ч.ч.1,3 ст. 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно зі ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Таким чином, правочин, який був укладений 04.02.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, створив цивільні права та обовязки для ОСОБА_6, яку представляв за довіреністю її син.

Разом з тим, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, за приписами якого суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 33 ЦПК України визначено, що у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Так, у судовому засіданні представнику позивача ОСОБА_7 було розяснено положення ч.1 ст. 33 ЦПК України та вона відмовилася від заміни первісного відповідача належним відповідачем ОСОБА_6, яка фактично була стороною договору від 04.02.2014, а ОСОБА_3 лише представляв її інтереси.

Між тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 вчинив правочин від імені особи, яку він представляв, у своїх інтересах.

Таким чином суд відмовляє у задоволенні позову саме з підстав предявлення позову до неналежного відповідача.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ухвали судді Московського районного суду м.Харкова від 25.11.2016 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовляється, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишаються за рахунок позивача.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_2 відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані згідно ухвали судді Московського районного суду м.Харкова від 25.11.2016 та зняти арешт з автомобіля НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко