РІШЕННЯ

іменем України

03 серпня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

за участю секретаря - Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Харківської області,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, а 03.08.2017 року з уточненою позовною заявою, з вимогами: визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, в порядку спадкування за законом після померлого 27 квітня 2016 року ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначено, що 27.04.2016 року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані за адресою: Харківська область. м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, який був придбаний на підставі договору рег. №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, укладеного на Біржі нерухомості та основних фондів "Україна".

ОСОБА_1 постійно проживав з батьком ОСОБА_4, у тому числі і на момент смерті останнього, тому, відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину.

Проте, оформити за собою право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими по вул. Мистецькій (колишня Щорса) 4 м. Змієва Харківської області, ОСОБА_1 не має можливості, оскільки при придбанні на біржових торгах вказаного майна ОСОБА_4 та безпосередньо біржею не було дотримано порядку оформлення зазначеного вище договору, про що ОСОБА_1 було повідомлено при його зверненні до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на вказаний будинок після смерті ОСОБА_4

Так, у відповідності до частини першої статті 227 Цивільного кодексу Української РСР, положення якого були чинним на дату укладення Договору рег №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно, при укладенні вказаного вище Договору рег №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, не було дотримано саме процедури його нотаріального посвідчення, що є підставою для визнання його недійсним.

Проте, після укладення вказаного вище договору, ОСОБА_4 такий договір було зареєстровано, спочатку, в ОСОБА_2 МТП та в подальшому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до статті 153 Цивільного кодексу Української РСР, положення якого були чинним на дату укладення Договору рег №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Також, згідно із статтею 161 зазначеного вище Кодексу зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до пункту 1 Договору рег №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року член Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» ОСОБА_5, як продавець, продав а ОСОБА_4, як покупець, купив житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: літ. А-1 житловий будинок, літ. Б сарай, №№1 та 2 огорожі, розташовані за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4.

Також, у пункті 2 вказаного договору було засвідчено твердження продавця що вказане майно, яке відчужується, до часу укладання даного договору не продано, не подаровано, не закладено, у спорі та під арештом не перебуває.

Крім того, пунктом 4 вказаного вище договору зазначене вище нерухоме майно продане за 12089 грн. Пунктом 5 зазначеного договору передбачено те, що сума, вказана у пункті 4 договору, сплачується покупцем до реєстрації правочину на Біржі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксування, на задоволенні позовної заяви наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, представник по довіреності ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27.04.2016 року в м. Харків помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №546976, виданого 29.04.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Харківській області. (а. с. 11)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані за адресою: Харківська область. м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, який був придбаний ОСОБА_4 на підставі договору рег. №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, укладеного на Біржі нерухомості та основних фондів "Україна". (а. с. 14).

Вказаний договір 27.05.1998 року зареєстрований ОСОБА_2 МТП за №2897. (а. с. 14 зв. стор.)

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область. м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, власником зазначено ОСОБА_4 (а. с. 15-17).

Відповідно до довідки директора КП "ОСОБА_2 БТІ" від 23.12.2016 року №3505, згідно архівних матеріалів, житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, станом на 31.12.2012 року належав в цілому ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №Н9-439, підписаного і зареєстрованого на біржі нерухомості та основних фондів "Україна" 05.05.1998 року, зареєстрованого в КП "ОСОБА_2 БТІ" 27.05.1998 р. в кн 29-2897. Дійсна інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями станом на 13.12.12016 року становить 122627 грн. (а. с. 18).

Факт родинних відносин між ОСОБА_7 та померлим ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження 22.01.1993 року в м. Зміїв Харківської області ОСОБА_1 серії V-ВЛ №344546, виданого ОСОБА_2 відділом ЗАГС Харківської області 12.02.1993 року. (а. с. 12).

Відповідно до довідки ОСОБА_2 міської ради №4393 від 12.09.2016 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та був зареєстрований та проживав на день смерті батька - 27.04.2016 року. (а. с. 13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення договору купівлі-продажувід від 05 травня 1998 року, укладеного на Біржі нерухомості та основних фондів "Україна", за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На дату укладання договору купівлі-продажу, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі».

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, на підставі договору рег. №Н9-439 купівлі-продажу від 05 травня 1998 року, укладеного на Біржі нерухомості та основних фондів "Україна" померлий ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4.

Крім того, право власності ОСОБА_4 було зареєстровано 27.05.1998 року в ОСОБА_2 МТП

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У той же час, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті 27.04.2016 року батька ОСОБА_4, та відповідно до положень ч. 3 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Мистецька (колишня Щорса), 4, в порядку спадкування за законом після померлого 27 квітня 2016 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -