Справа № 640/1096/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

за участі секретаря - Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ОСОБА_2 про припинення іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати припиненою іпотеку житлового будинку літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3, яка виникла на підставі іпотечного договору номер 2467 від 22.08.2008, а також припинити відповідну заборону на нерухоме майно та припинити запис про іпотеку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється власником житлового будинку літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3, який він придбав на відкритих електронних торгах, що проводились ДП «СЕТАМ» в рамках реалізації іпотечного майна. Після придбання даного майна та оформлення права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишились записи про обтяження вищевказаного нерухомого майна, а саме - запис про іпотеку від 22.08.2008 року та запис про заборону на нерухоме майно від 22.08.2008 року. Оскільки відповідач та третя особа відмовляються припинити дані обтяження ОСОБА_1 змушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

У судовому засіданні представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поклався на розсуд суду, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги відповідають положенням діючого законодавства, однак органи Державної виконавчої служби на сьогоднішній день позбавлені технічної можливості виконати покладені на них обовязки з припинення іпотеки у разі реалізації з торгів предмету іпотеки.

У судовому засіданні представник Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з прилюдних торгів придбане нерухоме майно - житловий будинок літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3.

23.11.2016 року ОСОБА_1 одержав свідоцтво про право власності на вищевказане нерухоме майно, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 73704385 від 23.11.2016 року.

Відповідно вказаного витягу від 23.11.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні запис про іпотеку № 17575330 від 22.08.2008 на підставі іпотечного договору номер 2467 від 22.08.2008 року, укладеного між колишнім власником будинку Дукер Шамуєлем (іпотекодавець) та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержатель), а також запис про обтяження № 17575039 від 22.08.2008 року - заборону на нерухоме майно на підставі вищевказаного іпотечного договору.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене, суд погоджується із доводами позивача про те, що оскільки спірне нерухоме майно як предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах, іпотека, яка виникла на підставі іпотечного договору номер 2467 від 22.08.2008 року, укладеного між колишнім власником будинку Дукер Шамуєлем (іпотекодавець) та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержатель), є припиненою.

Крім того, відповідно до п. 35 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 1127 від 25.12.2015 державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Суд погоджується із доводами позивача про те, діюче законодавство встановлює, що саме державний виконавець після реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах здійснює державну реєстрацію припинення даної іпотеки та відповідних заборон, що були накладені на підставі такого договору іпотеки.

ОСОБА_1 неодноразово звертався як до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України так і до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_4 із заявами про припинення вищевказаних обтяжень на належне йому нерухоме майно. Даний факт підтверджується також і поясненнями представників відповідача та третьої особи.

Листом № 3-243400/13199 від 23.12.2016 року уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку АТ «Фінанси та кредит» ОСОБА_4 повідомив позивача, що з огляду на положення ст.ст. 2, 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» особа, яка придбала іпотечне майно з торгів наділена правом звернутись до державного виконавця для реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України пояснив, що вищевказані звернення ОСОБА_1 не були задоволені у звязку із відсутністю у відповідача технічної можливості виконати вказані реєстраційні дії, оскільки на сьогоднішній день не укладені відповідні договори із органами Державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд погоджується із доводами позивача про безпідставність та незаконність обмеження його права власності на спірне майно, оскільки внаслідок наявності вищевказаних обтяжень обмежується його право розпорядження даною власністю. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про відсутність у нього технічної можливості припинити запис про іпотеку та запис про заборону на належне позивачеві нерухоме майно, оскільки саме на відповідача діючим законодавством України покладено обовязок провести державну реєстрацію припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Суд вважає, що обмеження права власності позивача лише з причин відсутності технічної можливості у відповідача виконати покладені на нього Законом обовязки є неприпустимим та погоджується із доводами позивача про наявність підстав для судового захисту його прав та інтересів в даному випадку. З огляду на це позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку житлового будинку літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3, яка виникла на підставі іпотечного договору номер 2467 від 22.08.2008, укладеного між колишнім власником будинку Дукер Шамуєлем та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Припинити заборону на нерухоме майно - запис про обтяження № 17575039 від 22.08.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно: житловий будинок літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3.

Припинити запис про іпотеку № 17575330 від 22.08.2008 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на житловий будинок літ. «Б-3», загальною площею 864,1 кв.м., житловою площею 398,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, 3.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 920 грн.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко