Справа № 544/451/17
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

08 серпня 2017 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви вказав, що у позивача є підстави вважати, що відповідачі будуть ухилятись від виконання покладених на них цивільно-правових обовязків шляхом переоформлення свого майна на інших осіб. За таких обставин невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно даних, отриманих позивачем, відповідачу ОСОБА_4 належить нежитлове приміщення, магазин кафе, розташоване за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул..Соборна,34. На підставі викладеного позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нежитлове приміщення.

Розглянувши дану заяву суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову судам розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що між сторонами дійсно існує спір про стягнення грошових коштів за договором позики, а також з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та виходячи зі змісту позовних вимог, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий зв'язок між заявленими позовними вимогами та способом забезпечення позову, тому суд вважає, що маються всі підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо виду забезпечення позову, яким необхідно забезпечити позов, суд вважає, що забезпечення позову повинно бути здійснено шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_4 нежитлове приміщення (магазин кафе), що розташоване за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул.Соборна, б.34, в межах суми стягнення 726058,83грн, оскільки на думку суду, такий вид забезпечення позову буде співмірним з заявленими позивачем вимогами.

Таким чином заява представника позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153, 208-210, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення (магазин кафе), що розташоване за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул.Соборна, б.34, та належить ОСОБА_4, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, в межах суми стягнення 726058 (сімсот двадцять шість тисяч пятдесят вісім) гривень 83 копійки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через Пирятинський районний суд Полтавської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.В.Нагорна