Справа № 212/2219/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

У судове засідання сторони не прибули.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був призначений на 15 червня 2017 року, 10-00 годину, про що позивач завчасно та належним чином була сповіщена, про що свідчить довідка про отримання СМС-повідомлення (а.с. 20). Проте, до суду не прибула, про причину не явки суду не повідомила.

Повторно справа була призначена до розгляду на 10.07.2017 року, 10-00 годину, про що позивач також сповіщалася належним чином, що підтверджено довідкою про доставку СМС-повідомлення (а.с. 24), проте до суду не прибула, про причину неявки суду не повідомила.

Крім вказаного, позивач викликалася до суду на 04 серпня 2017 року, 10-00 годину, шляхом направлення СМС-повідомлення (а.с. 28). Проте, остання до суду не прибула, про причину неявки суду не повідомила.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Однак позивач, будучи тричі повідомленим про судові засідання, до суду не прибув, судові виклики проігнорував, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав.

За правилами частини 3 статті 169, пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК в разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Так, провадження в даній справі було відкрито судом 06.05.2017 року.

Будь-яким чином позивач, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (три рази) до суду не прибув, належних доказів щодо поважності причин його неявки суду не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав.

Тому, виходячи з викладеного вище, належного повідомлення позивача про час розгляду справи, з урахуванням повторної неявки в судове засідання, відсутність заяв про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 14, ч. 3 ст. 27, 157, ч. 1 ст. 169, 207 п. 3 ч. 1 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. Н. Борис