19.10.2017 Пров. №2/337/1075/2017
Справа №337/2045/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Бондаренко І.В.

з участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжї справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Хортицького району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води /підігріву питної води/, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2009 року по 30.04.2017 року у розмірі 6673,22 грн., просить стягнути вказану суму та сплачені судові витрати, мотивуючи тим, що 27.12.2016 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя скасований судовий наказ про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, суду пояснила, що не укладала з «МТМ» договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, позивач пропустив строк позовної давності щодо позовних вимог за період з 01.01.2009 року по 30.06.2014 року, вона сплачує нараховані послуги, крім того, їй призначається субсидія, але позивач неправильно надає до УПСЗН дані щодо кількості спожитої гарячої води, оскільки у їх будинку був лічильник, але зламався, норми та тарифи, нараховані позивачем, не відповідають дійсності. З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою житлового органу, разом з нею зареєстрований ще один член сім»ї.

30.11.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву води) в сумі 1919,22 грн. за період з 01.01.2009 року по 31.10.2011 року.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2016 року вказаний судовий наказ за заявою відповідачки було скасовано.

Позивачем у період часу з 01.01.2009 р. по 30.04.2017 року надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води відповідачу ОСОБА_1 у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 30725,71 грн..

Відповідачем добровільно сплачено у спірному періоді 3189,66 грн., відшкодовано державою у вигляді субсидії 20862,83 грн.

Таким чином заборгованість у спірному періоді, а саме з 01.01.2009 року по 30.04.2017 рік складається з наступного: нараховано 30725,71 грн., сплачено добровільно у спірному періоді 3189,66 грн., субсидія 20862, грн., борг 6673,22 грн.

З наданих суду розрахунків вбачається, що у період з 01.01.2009 року по 31.05.2011 року нарахування послуг з централізованого постачання гарячої води у будинку 4 по вул.Ентузиастів в м.Запоріжжі, у тому числі і відповідачу ОСОБА_1, здійснювалось виходячи з показань будинкового приладу обліку гарячої води, де загальна кількість поставленої гарячої води розподілялась на кількість квартир, де були відсутні квартирні прилади обліку гарячої води, в тому числі і на квартиру ОСОБА_1.

З червня 2011 року по квітень 2017 року нарахування витрат здійснювалось у цьому будинку виходячи із місячної норми на зареєстрованих осіб, оскільки будинковий прилад обліку гарячої води вийшов з ладу, що підтверджується і інформацією департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 16.08.2017 року та від 27.09.2017 року.

З розрахунків, наданих позивачем, а також наданих постанови Кабінету Міністрів України №409 від 08.08.2014 року, рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради, додатків до рішень виконкому та тарифів за комунальні послуги за період з 01.01.2009 року по 30.04.2017 рік вбачається, що відповідачу нарахування за гаряче водопостачання здійснювалось у відповідності із затвердженими нормами та тарифами.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно п. 1.1. Статуту Концерн «Міські теплові мережі» створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 11.01.2002 № 17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж», , згідно із законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», Про підприємства в Україні», «Про власність», «Про підприємництво».

Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Згідно п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщенняях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Система опалення помешкання відповідача є невід»ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від»єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об»єктів усіх форм власності є суб»єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов'язками споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Однак, відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст.. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постаново КМУ від 21.07.2005р. за №630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відповідно до ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обов»язок надання яких покладається на сторони по справі.

Судом встановлено, що квартира відповідачки була підключена до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались і споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталась, факт отримання вказаних послуг не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачка здійснювала оплату нерегулярно, та не в повному обсязі.

У суда немає підстав ставити під сумнів розрахунок суми боргу, наданий позивачем.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що плата за гаряче водопостачання їй нарахована неправильно, оскільки позивач надавав до УПСЗН недостовірні відомості щодо кількості спожитої гарячої води, і як наслідок, розмір субсидії їй був нарахований неправильно, і суми субсидії було б достатньо для погашення нарахованих їй сум, оскільки належних та допустимих доказів таким своїм твердженням відповідач не надала.

Крім того, суд не може взяти до уваги і доводи відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності для позовних вимог за період з 01.01.2009 року по 30.06.2014 року, оскільки відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлена у три роки, проте у відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності преривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

В даному випадку позивач скористався своїм правом на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2009 року по 30.06.2014 року в листопаді 2011 року, коли був виданий судовий наказ від 30.11.2011 року про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.01.2009 року по 31.10.2011 року в сумі 1919,22 грн., і оскільки вказаний судовий наказ був скасований тільки 27.12.2016 року, то позивач не пропустив строк позовної давності, оскільки ним заявлялась вимога щодо частини вимог, на які він має право.

Щодо неправильності розрахунку заборгованості, то позивачем не надано суду будьяких належних та допустимих доказів таких своїх тверджень.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом та судовим наказом до суду.

Керуючись ст.10,11,60,88, 208, 212-218 ЦПК України, ст.67,68 ЖК України, ст.526 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /і.п.н. / на користь Концерну «Міські теплові мережі» / п/р зі спеціальним режимом використання №2813 установа банку філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, / заборгованість за надані послуги за період з 01.01.2009 року по 30.04.2017 року в сумі 6673,22 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 /і.п.н. / на користь Концерну «Міські теплові мережі» /п/р №1951 установа банку Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, / витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн..

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя