Справа № 761/6850/17
Провадження № 2/761/3997/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте Лайф» про стягнення викупної суми за договором добровільного страхування життя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 27 лютого 2017 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте Лайф» (далі - Відповідач) про стягнення викупної суми за договором добровільного страхування життя.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 червня 2015 року між нею та Відповідачем було укладено договір добровільного страхування життя (далі - Договір страхування). Стверджує, що на виконання умов Договору страхування нею було сплачено Відповідачу 5000 доларів США. Зазначила, що у відповідності до умов Договору страхування, вона звернулася до Відповідача із заявою від 12 грудня 2015 року про дострокове розірвання Договору страхування та виплату Позивачу викупної суми за в розмірі 5 000 доларів США. Однак Відповідач на звернення Позивача не відреагував, її прохання не задовольнив. Позивач просила суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на її користь викупну суму за Договором страхування у розмірі 5 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 135 200 грн. 00 коп.

Позивач надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

У судовому засіданні, представник Відповідача позов не визнав. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю. У письмових запереченнях проти позову свою позицію обґрунтовував тим, що дійсно між Позивачем та Відповідачем 16 червня 2015 року було укладено Договір добровільного страхування життя, на виконання умов якого Позивач внесла страховий платіж у розмірі 21 443 грн. 81 коп. Зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача викупної суми у розмірі 5 000 доларів США є безпідставними, оскільки зазначена сума не була сплачена Позивачем згідно Договору страхування. Крім того, право на отримання страхувальником викупної суми виникає після наявності одночасно трьох умов, що передбачено пунктом 15.2. Правил страхування, та які не було дотримано Позивачем. До того ж, представник Відповідача зазначив, що Позивач не зверталася до Відповідача із заявою про дострокове припинення Договору страхування та повернення їй грошової суми у розмірі 5000 доларів США. Вважає подані Позивачем докази сплати Відповідачу 5000 доларів США не належними. Стверджує, що Позивач помилково вважає, що відповідно до умов Договору страхування, у разі дострокового припинення договору Відповідач виплачує Позивачеві сплачені ним кошти.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності Позивача, на підставі наявних у справі доказів, беручи до уваги той факт, що представник Відповідача не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторони Позивача.

Розглянувши позов, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 16 червня 2015 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форте Лайф» було укладено Договір добровільного страхування життя, що підтверджується Полісом добровільного страхування життя № 10 1290 0202 (далі - Договір страхування), згідно з умовами якого термін страхового покриття з 17 червня 2015 року по 16 червня 2035 року, страховий платіж 1 000 доларів США щорічно. Невід`ємним додатком Договору страхування є Правила добровільного страхування життя, затверджені у новій редакції Головою Правління ПрАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» у новій редакції (далі - Правила добровільного страхування життя).

За змістом пункту 2.1. Правил добровільного страхування життя, предметом Договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані із життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням Застрахованих осіб.

Згідно з частиною. 2 статті 28 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

За змістом статті 28 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Відповідно до пункту 15.2. Правил добровільного страхування життя, якщо Договір діяв не менше 36 місяців (якщо інше не передбачено Договором страхування), Страхувальник може достроково припинити дію цього Договору, обов'язково попередивши про це Страховика не пізніше як за три місяці до дати припинення дії. Якщо страхові внески за цей період сплачені повністю, то Страховик виплачує Страхувальнику викупну суму за Договором змішаного страхування на умовах, встановлених законодавством та цими Правилами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору страхування нею було сплачено Відповідачу 5 000 доларів США. Зазначила, що у відповідності до умов Договору страхування, вона звернулася до Відповідача із заявою від 12 грудня 2015 року про дострокове розірвання Договору страхування та виплату Позивачеві викупної суми за в розмірі 5 000 доларів США.

Суд критично оцінює зазначені твердження Позивача, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 58 та статті 59 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведено, що вона дійсно зверталася до Відповідача із заявою про дострокове припинення Договору страхування. Надана Позивачем копія заяви від 12 грудня 2015 року не містить необхідних відміток про отримання Відповідачем зазначеної заяви.

Крім того, згідно пунктів 4.2., 4.4., 4.5., 4.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2003 року за № 559/7880, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи.

Залежно від виду операції та типу контрагентів первинні документи банку (паперові та електронні) класифікують за такими ознаками: а) за місцем складання:зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); б) за змістом: касові, меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Касовими документами оформляються операції з готівкою. Вони поділяються на прибуткові та видаткові. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку з організації касової роботи в банках України.

Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки, інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

За змістом пункту 4.8. Положення, у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Надані Позивачем докази на підтвердження внесення 5000 доларів США згідно умов Договору страхування є неналежними.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги ту обставину, що Договір страхування діяв менше 36 місяців, Позивач не повідомила Відповідача не пізніше як за три місяці до дати припинення Договору страхування про його дострокове розірвання, страхові внески за 36 місяців повністю сплачені не були, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню.

З урахування викладеного, на підставі статей 525, 526, 979, статей 6, 16, 28 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, статей 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте Лайф» про стягнення викупної суми за договором добровільного страхування життя - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :