Справа № 144/1432/16-ц
Провадження у справі № 6/129/29/2017
У Х В А Л А

"10" серпня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін в приміщенні суду в місті Гайсині подання головного державного виконавця Теплицького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

Встановив:

Після задоволення самовідводу судді Теплицького районного суду Вінницької області, до Гайсинського районного суду надійшло для судового розгляду по суті подання головного державного виконавця Теплицького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Головний державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням, в обґрунтування якого вказав, що на виконанні Теплицького РВ ДВС знаходиться виконавче провадження № в АСВП 53220418 від 03.01.2016 р. по примусовому виконанню виконавчого листа № 144/1432/16-ц від 03.07.2014 р., виданого Теплицьким районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 374074 грн., у строк наданий для самостійного виконання, рішення не виконано. У звязку зі значною сумою боргу для стягувача, наявності підозри, що боржник може виїхати за межі України з метою ухилення від виконання зобовязань просили тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно із приписами ст. 377-1 ЦПК України розгляд подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України здійснюється без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, які судом не викликались, а також у відсутність державного виконавця, який негайно разом із поданням до суду не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що подання не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, в т.ч. п. 5 ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон чи проїзного документа дитини на виконання рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду) здійснюється уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону у порядку, визначеному пунктами 24 і 25 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. N 231.

Відповідно до вимог п. 22 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою КМУ № 231 від 31.03.1995 року, зі змінами та доповненнями, передбачено, що громадянинові України, у тому числі, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, тимчасово відмовлено у видачі паспорта, проїзного документа, тимчасово затримано чи вилучено паспорт, якщо зокрема: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Згідно ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває та території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Оскільки з подання та доданих до нього копій документів, що надійшли до суду не вбачається жодних доказів на підтвердження доводів про те, що боржник ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України, а також того, що остання на час розгляду подання є громадянином України, має передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документи, що дають право їй як громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну, умисно ухиляється від виконання боргових зобовязань, хоча має можливість сплатити борг та з метою ухилення від виконання зобовязань за рішенням суду виїздить за кордон, а натомість із пояснень боржниці і доданих документів видно, що єдиним видом доходу боржниці ОСОБА_2 є щомісячні соціальні виплати на малолітню дитину у сумі 860 грн., іншого майна немає, опікується своїм малолітнім сином ОСОБА_4 віком 1 рік і 9 місяців та проживає у будинку батьків у с. Залужжя Теплицького району, то суд вважає що підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника не має, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 197,209, 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

В задоволенні подання головного державного виконавця Теплицького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Гайсинський районний суд.

Суддя: