Справа № 211/1652/17
Провадження № 2-з/211/36/17
У Х В А Л А

14 липня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Ткаченко С. В., при секретарі Польчик Л.В., у відсутність сторін, розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказана цивільна справа

Також, 30.06.2017 року представником позивача було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідач особа похилого віку, з доходів має лише пенсію, розмір якої не дасть змоги виконати рішення у повному обсязі, та має намір продати квартиру, що значно ускладнить виконання рішення суду, тому просить забезпечити позов позивача та накласти арешт на квартиру відповідача.

У судове засідання сторони по справі не зявились.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підстави для забезпечення позову визначені ст. 151 ЦПК України, частиною 3 якої встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Одночасно в п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд України зазначав, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (абз. 3 п. 7 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Крім того, за ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідає предмету позову за вартістю.

Позивачем заявлено вимогу до відповідача про стягнення майнової шкоди в розмірі 18 307,50 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 не співмірні з вартістю 3х кімнатної квартири, яка належить ОСОБА_3.

Крім того, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру, оскільки не вважає, що похилий вік відповідача та той факт, що з доходів вона має лише пенсію, чи намір продати квартиру, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

В сукупності наведені представником позивача докази не можуть бути підставою для накладення арешту на квартиру відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5