АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/829/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2 Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Сіренка Ю. В.
при секретаріНаконечній М. М.

позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_7 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи свої вимоги тим, що він, відповідно до договору дарування від 09.10.2006 року має у власності 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Інша частина будинку належить його сестрі ОСОБА_7 В натурі їх частки не визначені, що спровокувало зайняття його сестрою всіх приміщень будинку, і на даний час вона не погоджується на добровільний розподіл житлових кімнат, підсобних приміщень та надвірних споруд.

ОСОБА_6 з сестрою отримав державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, серії НОМЕР_1 від 01.06.2007 року, який виданий на ім'я ОСОБА_7 та в якому внесено його прізвище, як співвласника 1/2 частини земельної ділянки.

ОСОБА_7 не бажає добровільно розділити будинок та присадибну земельну ділянку з позивачем та користується всіма приміщеннями будинку. У зв'язку з чим просив суд виділити йому частку в натурі з жилого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності з співвласником ОСОБА_7

Після проведення будівельно-технічної експертизи ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги та просив суд розподілити житловий будинок з надвірними спорудами пополам: кімнати 1, 5, 6 - в його користування, а інші господарські споруди - навпіл.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не надав документів щодо отримання дозволу від компетентних органів на переобладнання жилого будинку, так як згідно варіантів розподілу жилого будинку передбачають втручання у несучі конструкції будинку та інженерні системи загального користування.

Встановлено, що відповідно до договору дарування від 09.10.2006 року ОСОБА_8 подарувала 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 Інша частина будинку належить його сестрі, відповідачці по справі ОСОБА_7

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, що виданий ОСОБА_7 на 0,2500 га земельної ділянки, що розташована в с. Келеберда, Канівського р-н, Черкаської обл.., зазначено, що ОСОБА_6 є власником 1/2 даної земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Відповідно до ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 700/16-23 від 28.10.2016 року розроблено три варіанти розподілу житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Визначено, розподіл можливий з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників за трьома варіантами (варіант № 1 - перший співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну, виплачує другому співвласнику компенсацію в сумі 16 531 грн.; варіант № 2 - перший співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує другому співвласнику, компенсацію в сумі 13 912 грн.; варіант № 3 - перший співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує другому співвласнику, компенсацію в сумі 44 618 грн.). У всіх варіантах запропоновано провести роботи по переплануванню та переобладнанню будинку із обладнанням другої сторони окремого виходу із будинку в глухій стіні, що є несучою конструкцією будинку.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні.

Статтею 152 ЖК передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_9 пояснив, що всі розроблені ним варіанти розподілу жилого будинку потребують обладнання другою стороною окремого виходу з виділеної частини жилого будинку. Таке обладнання окремого виходу з жилого будинку можливе лише в глухій стіні будинку, яка являється несучою стіною будинку, що є втручанням в несучі конструкції будинку. Також всі варіанти розподілу жилого будинку передбачають улаштування окремих індивідуальних систем опалення та окремого підключення до газопостачання.

Про можливість такого розподілу позивач не отримав та надав суду першої інстанції відповідного дозволу органів, що дають право на їх виконання. Відповідно до статті 60 ЦПК України подання доказів до суду покладено на сторони.

ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі наголошує, що з 5 січня 2017 року набула чинність постанова КМУ від 28 грудня 2016 року №1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», якою скасована вимога щодо необхідності отримання дозволів на переобладнання та реконструкцію житлових приміщень та житлових будинків і гуртожитків.

Проте колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскільки абзац четвертий пункту 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 р. № 1024, що набула чинності 05.01.2017 року, був викладений у наступній редакції - власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових приміщень відповідно до статей 100 і 152 Житлового кодексу Української РСР.

А як вбачається з вищезазначеного статтями 100, 152 ЖК передбачено отримання дозволу при переобладнанні та перепланування житлових будинків при втручанні в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року відхилити, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :