Провадження №2/523/2680/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, посилаючись на п.2 ч.1 ст.164 СК України, просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої онучки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з травня 2015р. ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, з дитиною не підтримає стосунки та не цікавиться її життям. Вихованням дитини вона займається самостійно. Просить призначити її опікуном над малолітньою онучкою. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник пред'явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. В своїх запереченнях ОСОБА_2 зазначила, що після народження ОСОБА_3, вона разом з дитиною постійно проживали з позивачкою, її матерю - ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1. В зв'язку з погіршенням сімейних відносин з матерю вона у 2016р. була вимушена виїхати в інше місце проживання. Проте, враховуючи, що школа, в якій навчається ОСОБА_3, знаходиться рядом з квартирою її матері, вона домовилися з ОСОБА_1, що ОСОБА_3 буде проживати з бабусею. Відповідач зазначає, що вона постійно бачиться з дочкою, займається її виховання, не бажала та не бажає ухилятися від утримання своєї дочки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради зазначила, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як ОСОБА_2 негативно характеризується, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними та наркотичними засобами.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, заслухавши малолітню ОСОБА_3 в присутності представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові доказі по справі, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Сімейним Кодексом України, зокрема ст. 164 СК України, згідно якої підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитини.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року « 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З матеріалів справи, зокрема з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Першим Суворовським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, убачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 Матерю у свідоцтві записана ОСОБА_2. Відомості про батька дитини записані згідно ч.1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Тобто, малолітня ОСОБА_3 є онучкою ОСОБА_1

Починаючи з часу народження, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до 2016року постійно проживали на житловій площі ОСОБА_1, а саме в квартирі АДРЕСА_1. Дана обставина не заперечувалася сторонами у справі. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, які призводили до скандалів. В наступному, ОСОБА_2 виїхала з квартири та переїхала в інше місце проживання. При цьому між нею та ОСОБА_1 було досягнуто домовленість, що ОСОБА_3 буде продовжувати проживати з бабусею в квартирі з метою подальшого навчання в СШ №40 Суворовського району м. Одеси.

Такі обставини знаходять своє підтвердження у наданої з боку позивача характеристики зі школи на ОСОБА_3, в якій зазначено, що мати дівчинки не завжди забирає дитину зі школи. Бабуся дівчинки - ОСОБА_1 багато часу приділяє дитині в навчанні і вихованні. В той же час з представленої з боку відповідачки характеристики зі школи (а.с.79), убачається, що ОСОБА_2 не проживає зі своєю дочкою, але провідує та часто спілкується з донькою по телефону.

Опитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 зазначила, що її мати постійно на вихідні дні її забирає, вони постійно спілкуються, мати приділяє їй увагу, придбає речі, іграшки. Вони разом відвідують кафе та гральні майданчики. Дитина кохає як свою мати так і свою бабусю, проте бажає проживати в квартирі бабусі, так як вона більш комфортна для цього.

Більш того той факт, що ОСОБА_2 постійно бачиться зі своєю дочкою, при обставинах викладених вище, підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги представлені з боку ОСОБА_1 витяги з кримінальних справ, так як такі містять лише інформацію про скоєння правопорушення. Втім, будь-яких належних доказів, які б доводили вину ОСОБА_2 у жорстокому поводженні з дитиною: вирок суду, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, тощо, суду не представлено. Навпаки, зазначені витяги вказують на неприязні стосунки між сторонами.

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на підставі висновку № 01-05-3/479вх. від 30.11.2016р. вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона тривалий час з дочкою не спілкується, участі у її вихованні та утриманні не приймає, її життям, розвитком та станом здоров'я не цікавиться.

Суд не погоджується з наданим висновком, оскільки в першу чергу він не ґрунтується на всебічному та повному з'ясуванні всіх обставин, встановлених судом під час розгляду даної справи, по друге, він суперечить інтересам самої дитини, яка любить свою маму та бажає з нею спілкуватися.

До суду не надано будь-яких інших доказів винної поведінки або свідомого нехтування батьківськими обов'язками ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, не надано доказів і вжиття відносно відповідача заходів реагування з приводу неналежного виконання батьківських обов'язків.

Про добре ставлення ОСОБА_2 до своєї дочки та прийнятті участі у вихованні підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 Показання свідка ОСОБА_8 суд до уваги не приймає, так як свідок перебуває в конфлікті з ОСОБА_2 з приводу не погашених кредитних зобов'язань. Крім того, свідок фактично підтверджувала складні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З наданих довідок та характеристики, ОСОБА_2 на даний час працює у ФОП «ОСОБА_9» за Угодою про надання послуг, у психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях, а відтак не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 164 СК України; керуючись ст. ст. 10,11,57,63,64,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог Суворовської районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - про позбавлення батьківських залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя -