Провадження № 2/161/512/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зірка» про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 03 червня 2000 року помер його батько - ОСОБА_4; після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини квартири № 28, що знаходиться в м. Луцьку по вул. Наливайка, 6, та право на земельну частку (пай) на земельній ділянці, яка перебуває у колективній власності та знаходиться в с. Горбово, Ємільчинського району Житомирської області. Окрім нього, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли, оскільки на час смерті батька проживали за межами Волинської області та відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальних контор не подавали. Дружина спадкодавця, його матір, ОСОБА_5, померла 27 січня 1994 року. Він спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном, як того вимагає ст.549 ЦК Української PCP, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом проживання у спільній квартирі, що стверджується копією будинкової книги. Отже, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_4Н, який в установленому законом порядку прийняв спадщину. Однак, оформити належним чином свої спадкові права через нотаріальну контору не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 03 червня 2000 року, а саме: на 1/5 частину квартири №28, яка знаходиться у місті Луцьку по вул.Наливайка, 6 та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності та знаходиться в с. Горбово Ємільчинського району Житомирської області.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнає, не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Представник приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Зірка» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст.109 ЦПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Суд вважає за необхідне розглядати справу за місцем реєстрації основної частини нерухомого майна.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 р., якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 075971 від 03 червня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому вбачається, що 03 червня 2000 року помер ОСОБА_4. (а.с.3).

Судом встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яка складається з 1/5 частини квартири № 28, та знаходиться в м. Луцьку по вул. Наливайка, 6; належить спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 серпня 1997 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 07 серпня 1997 року №263-р і зареєстрованого у відділі по приватизації житлового фонду від № 263-р/2, а також право на земельну частку (пай) на земельній ділянці, яка перебуває у колективній власності та знаходиться в с. Горбово, Ємільчинського району Житомирської області, про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0225739, виданий на підставі рішення Ємільчинської районної державної адміністрації від 05 серпня 1997 року №252. (а.с. 4-5)

Оскільки спадщина відкрилася до вступу в силу чинного ЦК України (в редакції від 2004 року), з врахуванням п. п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції від 2004 року) до даних правовідносин слід застосовувати положення ЦК УРСР (в редакції від 1963 року).

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не залишав, отже, спадкування відбувається за законом.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15 березня 1956 року Горбовською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області. (а.с 6)

Як встановлено судом, крім позивача, іншими спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4, які б могли претендувати на частку спадкового майна, є, зокрема, діти спадкодавця: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в період, відведений для прийняття спадщини, заяву до нотаріуса про її прийняття не предявили та на час відкриття спадщини постійно із спадкодавцем не проживали. Згідно їхніх заяв, які містяться в матеріалах справи, останні не заперечують щодо визнання права власності за позивачем на вищевказане спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 03 червня 2000 року.

В судовому засіданні встановлено, що дружина спадкодавця, та матір позивача - ОСОБА_5, померла 27 січня 1994 року, отже, в коло спадкоємців за законом не входить.

Як слідує із змісту ст. 549 ЦК Української PCP, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до вимог ст. 549 ЦК Української PCP, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом проживання у спільній квартирі, догляду за спадковим майном.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер 03 червня 2000року, та в установленому законом порядку прийняв спадщину.

Проте, як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_4 за життя не оформив у передбаченому законом порядку право власності на зазначене спадкове майно, а тому при зверненні позивача до нотаріальної контори, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4, який помер 03 червня 2000 року.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 527, 529, 549 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року), суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 03 червня 2000 року, а саме: на 1/5 частину квартири №28, яка знаходиться у місті Луцьку по вул.Наливайка, 6 та право на земельну частку (пай) в межах земельної ділянки, яка перебуває у колективній власності та знаходиться в с. Горбово Ємільчинського району Житомирської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0225739, виданого на підставі рішення Ємільчинської районної державної адміністрації від 05 серпня 1997 року №252.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта