25.07.2017 Єдиний унікальний номер 205/4036/17
Провадження №2о/205/106/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, родинних відносин, заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця 27 червня 2017 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою (а.с.3-6).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів від 21.04.1999 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дочкою та сином ОСОБА_4.

27 квітня 2001 року померла ОСОБА_4.

16 листопада 2016 року помер ОСОБА_3.

Звернувшись до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 задля оформлення спадщини після смерті матері, заявниця отримала відмову нотаріуса, у звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів від 21.04.1999 року містяться розбіжності в написанні по батькові ОСОБА_4, якому зазначено як «Мартинівна», а у свідоцтві про народження як «Матвеевна» (російською); також, прізвище померлої у свідоцтві про смерть зазначено як «Демідова», а прізвище дочки, тобто заявниці, як «Демидова», тому неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавицею та спадкоємицею.

Заявниця зазначає, що встановлення факту родинних відносин необхідно їй для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отриманні відповідного свідоцтва, встановлення факту належності правовстановлюючого документу матері ОСОБА_4, померлій 27.04.2001 року, необхідно для підтвердження належності спадкового майна спадкодавцеві та отримання спадщини.

На підставі вищевикладеного заявниця вимушена була звернутися до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_4, померлій 27.04.2001 року свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів від 21.04.1999 року; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме: те що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_4, померлої 27.04.2001 року.

Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду її представник за довіреністю ОСОБА_5, надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Вимоги заяви підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.25).

Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилала.

Підставою звернення заявника до суду на захист своїх прав є встановлення юридичного факту належності заявнику правовстановлюючих документів, у звязку із тим, що зазначені у документах, власні прізвища не збігаються із даними у паспортних документах заявника.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сімю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 29 березня 1937 року у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.16).

30 березня 1958 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_8 (а.с.17).

На підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 21.04.1999 року, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.8).

Достовірно встановлено, що прізвище заявниці згідно паспортних документів написано як «Демидова», у той час коли прізвище її матері ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть та витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян зазначено як «Демідова» (а.с.14,15). Також, по батькові померлої ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть та витязі із Державного реєстру актів цивільного стану громадян зазначено як «Мартинівна», а в свідоцтві про народження заявниці серії ЯЛ №296669 від 10.05.1953 року зазначено як «Матвіївна» (на російській «Матвеевна») (а.с.14,16).

Після смерті ОСОБА_4, заявниця звернулась до приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку із відсутністю необхідних документів, що підтверджують факт родинних відносин із померлою та розбіжностями в написанні по батькові померлої у документах (а.с. 10-12).

Відповідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт належності ОСОБА_4, померлій 27.04.2001 року свідоцтва про право власності на житло видане Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 21 квітня 1999 року, а також, юридичний факт родинних відносин заявниці із ОСОБА_4, померлою 27.04.2001 року, як матері та дочки, у звязку із чим, вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 57-60, 212, 213-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, родинних відносин, заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_4, померлій 27 квітня 2001 року, свідоцтва про право власності на житло видане Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 21 квітня 1999 року.

Встановити те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Єнакієво Донецької області, є дочкою ОСОБА_4, померлої 27 квітня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула