Справа № 598/134/17
провадження № 2/598/176/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"23" жовтня 2017 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :

головуючого судді Олещука Б.Т.

при секретарі Демчук О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом першої групи внаслідок психічного розладу,-

встановив:

До суду звернулося управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 2021,06 грн. надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу.

Свої вимоги мотивує тим, що з 03.09.2015р. відповідачу, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.2000р. №1192 «Про надання щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляд за ним», призначено щомісячну грошову допомогу, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Однак, в ході здійсненої перевірки виявлено, що ОСОБА_2 з 30.09.2015р. по 12.11.2015р. перебував за кордоном, відповідно догляд за інвалідом І групи ОСОБА_4 не здійснював та не повідомив управління щодо зміни обставин догляду на період перебування за кордоном, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача 2021,06 грн. надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, посилаючись на ті ж обставини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечили та просили в задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши, що позов є безпідставним, попри те, що відповідач перебував деякий час за межами України, це не може бути підставою для стягнення з нього надміру нарахованої щомісячної грошової допомоги, оскільки його підопічна перебувала під належним доглядом.

Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. До заяви відповідач ОСОБА_2 також подав декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де в розділі ІІ зазначив, що джерелом його доходу є допомога управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації, пай агрокомплексу, та члена сім`ї матері ОСОБА_5 є пенсія. На підставі зазначених документів Управлінням соціального захисту населення Збаразької РДА відповідачу ОСОБА_2 призначено державну соціальну допомогу по догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу починаючи з 01.10.2015р. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією заяви ОСОБА_2 №1/2131 від 03.09.2015р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с.8-9), копією декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги поданої ОСОБА_2 03.09.2015 року (а.с.10-11), та не оспорюється сторонами.

20 жовтня 2016 року управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області проведено ревізію щодо законності призначення, нарахування та виплат усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Збаразької районної Державної адміністрації Тернопільської області за період з 01.06.2014р. по 31.06.2016р. За результатами ревізії позивачем було направлено ОСОБА_2 повідомлення про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 08.11.2016р. №01-41/1801, яким ОСОБА_2 зобовязано повернути переплачену суму допомоги в розмірі 2021,06 грн.. Підставою повернення в даної допомоги позивач зазначає те, що відповідач перебував за кордоном та догляду протягом періоду перебування за кордоном за ОСОБА_4, інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу, не здійснював. Дані обставини стверджуються копією акту ревізії №04-22/273 від 20.10.2016 року проведеної управлінням західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області (а.с.2-5), копією розпорядження про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу за період перебування за кордоном виплати по особовому рахунку №606004 ОСОБА_2 (а.с.7), копією повідомлення про переплату допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 08.11.2016р. №01-41/1801 (а.с.6).

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, кожен окремо ствердили, що за інвалідом І групи ОСОБА_4 постійно доглядають троє осіб: її мати ОСОБА_5 та її брати ОСОБА_6 і ОСОБА_2. По догляду за ОСОБА_4 офіційно оформлений ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2, постійно проживаючи біля сестри інваліда ОСОБА_4, виготовляє документи на субсидії, купує продукти, їздить у м.Тернопіль, інші місця за необхіднюстю. На час відсутності ОСОБА_2 за місцем проживання такий догляд за ОСОБА_4 здійснювали вони, як брат та мати, зокрема вирішити жіночі питання завжди допомагає мати ОСОБА_5.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Так, дослідженим у судовому засіданні актом обстеження матеріально-побутових умов виданим 08.08.2017р. депутатом Збаразької міської ради Тернопільської області ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1, опікується інвалідом І групи ОСОБА_4 (а.с.55).

Відповідно до п.4 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192, допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Згідно з п.8 цього Порядку у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги. Виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім'ї у зв'язку із смертю або зміною місця проживання інваліда I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд; закінчився строк установлення інвалідності I чи II групи і протягом місяця не підтверджено встановлення групи інвалідності, яка дає право на призначення допомоги на догляд; інвалід I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов'язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

Відповідно до п.13-1 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 року №1192 зазначено, що якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи праці та соціального захисту населення здійснюють такі заходи: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди провадять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно вимог ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджував про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав.

Суд неодноразово роз`яснював сторонам, що обставини справи мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд не може сторонам вказувати, які докази їм необхідно надати суду для підтвердження своїх вимог та з власної ініціативи витребувати докази, оскільки згідно із вимогами ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11, 60 ЦПК України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ст.57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом і які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи те, що обов'язок щодо доказування покладається на сторони, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати на підставі наявних доказів.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених законом (ст.1215 ЦК України, п.13-1 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2000 року №1192) підстав для повернення ОСОБА_2 надмірно виплачених коштів у вигляді допомоги на догляд за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, який потребує постійного стороннього догляду, зокрема, недобросовісності чи зловживань набувача грошових коштів ОСОБА_2, що вплинуло б на виплату або розмір такої допомоги.

Суд критично оцінює надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, а саме: акт державної Фінансової інспекції в Тернопільській області №04-22/273 від 20 жовтня 2016 року, розрахунок розміру переплати ,оскільки сам по собі факт періодичного залишення ОСОБА_2 території України в період з 30.09.2015р. до 12.11.2015р. (оскільки розмір призначеної державою допомоги не є співмірним навіть з мінімальними витратами для повнолітньої особи, що здійснює догляд) не може вважатися належним і допустимим доказом нездійснення ним відповідного догляду за хворою сестрою, опікуном якої він є. З пояснень, наданих ОСОБА_2, його братом ОСОБА_6 та матірю ОСОБА_5, вбачається, що на час відсутності ОСОБА_2 за місцем проживання такий догляд на його прохання здійснювали його мати та брат. Даний факт стороною позивача не спростовано, а саме, не представлено належних і допустимих доказів, що внаслідок періодичного виїзду відповідача за кордон мали місце будь-які негативні наслідки для його сестри, опікуном якої він є.

Також, неповідомлення відповідача управління соціального захисту населення Збаразької РДА про факт перебування його за кордоном не може вважатися і таким, що вплинуло б на розмір грошової допомоги, оскільки відсутні належні і допустимі докази про отримання ним будь-яких доходів за кордоном і про їх розмір.

Крім того, інших зловживань, подання недостовірних даних зі сторони відповідача представником позивача не доведено і судом доказів не здобуто.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено наявність в діях відповідача зловживання або подання недостовірних даних.

На підставі наведеного, ст.1215 ЦК України, Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000р. №1192, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60-62, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених компенсаційних коштів по догляду за інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу відмовити.

Дане рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Б. Олещук