Справа 237/482/17
Номер провадження 2/237/748/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Сенаторова В.А.,

при секретарі: Лахно Т.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Курахове Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради, зацікавлена особа: Департамент освіти і науки облдержадміністрації Донецької обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2017 року на адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради, третя особа: Департамент освіти і науки облдержадміністрації Донецької обласної рад про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій позивач просить стягнути з Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2/3 від розміру окладу за кожен місяць незаконної відпустки з урахуванням індексації по день винесення рішення, що складає, на думку Позивача, 21782,71 гривні та моральна шкода в розмірі 22000,00 грн. Просила обєднати свій позов з позовом іншого позивача ОСОБА_3, який було останнім подано до того же відповідача 11.11.2016 року до Марїнського районного суд з тотожними вимогами. 15.02 2017 року Позивачка доповнила свої вимоги, просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 21436,80 грн. та індексацію на цю заробітну плату 345,91 грн., компенсацію моральної шкоди 22000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що з 12 вересня 2008 року позивач перебуває у трудових відносинах з Марїнською ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради на посаді прибиральниці службових приміщень. З 01 квітня 2015 року і по день подання заяви ОСОБА_2 відправлено у відпустку без збереження заробітної плати без її згоди, що порушує її конституційні та трудові права. З 01 квітня 2015 року позивачеві не виплачують заробітну плату , чим спровоковане її скрутне становище.

В судове засідання 08.08.2017 року позивач ОСОБА_2 не зявилася, направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання зявилася, надала суду заперечення, в якому просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються КЗпП України, Законом України «Про відпустки» та іншими нормативно правовими актами щодо трудових правовідносин. З огляду на те, що трудові спори є індивідуальними, суд не вбачає підстав для вирішення питання про обєднання позову ОСОБА_4 до Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради з тотожнім за змістом позовом ОСОБА_3 до того же відповідача.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 з 12 вересня 2008 року безперервно перебувала у трудових відносинах з Марїнською ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради. А з «01» квітня 2015 знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.

Трудові відносини, повязані з відпусткою, регулюються Конституцією України, Законом України «Про відпустки», Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно правовими актами України.

Відповідно до ст. 4 цього Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96-ВР працівнику може бути установлена відпустка без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).

Тривалість відпусток визначається цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами України і незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях (статті 5 Закону України «Про відпустки»).

Згідно ч. 1 п. 18 ст. 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обовязковому порядку, в тому числі працівникам на період проведення антитерористичної операції у відповідному населеному пункті з урахуванням часу, необхідного для повернення до місця роботи, але не більш як сім календарних днів після прийняття рішення про припинення антитерористичної операції.

Така відпустка надається за бажанням працівника в обовязковому порядку і сприятиме збереженню робочих місць за такими працівниками, зарахуванню періоду їх відсутності на роботі у звязку з проведенням антитерористичної операції до стажу роботи та дасть змогу таким працівникам вжити заходів для збереження свого життя і здоровя без ризику втрати роботи.

Відповідно до наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень).

Отже, судом встановлено, що позивачі по справі мали право на отримання відпусток без збереження заробітної плати на підставі ч.1 п.18 ст. 25 Закону України «Про відпустки» на період проведення антитерористичної операції у відповідному населеному пункті з урахуванням часу, необхідного для повернення до місця роботи, але не більш як сім календарних днів після прийняття рішення про припинення антитерористичної операції.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених положень КЗпП України, керівництво Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступені № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради правомірно надало відпустку без збереження заробітної плати. За період відпустки без збереження заробітної плати роботодавець заробітної плати не сплачує..

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав жодного належного доказу в обґрунтування обовяжу відповідача сплатити заробітну плату в розмірі 21436 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять шість) гривень 80 копійок, суми індексації у розмірі 345 (триста сорок пять) гривень 91 копійка за період відпустки позивача без збереження заробітної плати. Також, позивач не надав доказів на доведення моральних страждань від будь яких дій відповідача та суми моральної шкоди.

Керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Марїнської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів № 3 ім. А.С.Макаренка Донецької обласної ради, зацікавлена особа: Департамент освіти і науки облдержадміністрації Донецької обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2017 року.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 14.08.2017