Справа № 316/426/16-ц
Провадження № 2/316/14/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

за участю секретаря судового засідання: Рябухи О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи, що не заявляють самостійних вимог служба в справах захисту дітей Енергодарського міської ради Запорізької області, комісія з питань захисту прав дитини Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як органи опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

На обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що вона виховує свого рідного племінника, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ЇЇ рідна сестра та мати племінника - ОСОБА_4 померла 10 січня 2016 року. Після смерті сестри племінник, ОСОБА_3, заходиться на її повному утриманні. Зазначає що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо сина не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Все вищезазначене на думку позивача являється підставою для задоволення позову.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та посилаючись на доводи та обґрунтування викладені в позовній заяві, просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що він не являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 На обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що він дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 1987 року по 1995 рік. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_6, 1987р.н. В 1995 року він розлучився зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5. З того часу вони спільно не проживали та не спілкувалися. Він проживав в м. Енергодар, а колишня дружина поїхала до батьків. Про те, що в ОСОБА_5 є ще одна дитина ОСОБА_3, він дізнався на похороні колишньої дружини в 2016 році. На підставі чого, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи - комісії з питань захисту прав дитини Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, вказав на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, про що надали свій письмовий висновок.

Представник третьої особи - служба в справах захисту дітей Енергодарського міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд розглядає справу в рамках приводів та підстав заявлених в позовній заяві.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (Молдаван, ОСОБА_4) ОСОБА_7, перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1987 року. Дівоче прізвище колишньої дружини відповідача Молдаван, яке вона змінила після укладення шлюбу на ОСОБА_2 (а.с. 9).

На початку 1995 року, шлюб між відповідачем та ОСОБА_8 розірвано.

Як зазначав відповідач та не заперечувалось учасниками процесу, після розірвання шлюбу відповідач та його колишня дружина не проживали разом, стосунки не підтримували.

10.11.2001 року у ОСОБА_8 народився син ОСОБА_3. У свідоцтві про народження батьком дитини зазначено ОСОБА_2, разом з тим на час народження дитини відповідач з ОСОБА_8 не проживали та, як встановлено в судовому засіданні, не підтримували відносин вже 6 років.

Вирішуючи заявлений позов суд враховує також положення ч.1 ст.. 135 СК України - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Так, на час народження ОСОБА_2, прізвище матері було саме ОСОБА_2, проте доказів про реєстрацію батьком дитини саме відповідача (відомостей про подачу ним відповідної заяви, тощо), суду надано не було.

26.06.2008 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила своє прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 10).

11.01.2016 рок ОСОБА_9 (Молдаван, ОСОБА_5) ОСОБА_7 померла (а.с. 6).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, суд не може прийняти рішення про задоволення позову на підставі припущень.

В ході розгляду справи стороною позивача не надано суду належних доказів, що батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є та записаний в актовому записі про народження - саме відповідач у справі. Крім того, на час розгляду справи батьківство відповідача ОСОБА_2, відносно неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично не встановлено та не доведено належними та допустимим доказами у справі, тому позов не може бути задоволеним.

З огляду на вищевикладене, у звязку з ненаданням належних доказів для підтвердження заявленого позову, суд вважає що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. ст..10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи, що не заявляють самостійних вимог служба в справах захисту дітей Енергодарського міської ради Запорізької області, комісія з питань захисту прав дитини Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як органи опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. О. Вільямовська