Справа № 214/2959/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 серпня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретареві - Печарник З.І.,

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи -Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав. В якій позивач просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 20 червня 2008 року її син ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4 року її син ОСОБА_6 помер. На початку 2010 року її невіска ОСОБА_2 пішла проживати до своєї матері, залишивши онука на виховання та утримання позивача. На протязі останніх двох років відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, систематично зловживає алкогольними напоями. За даних обставин позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим з метою забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, вона вважає за доцільне позбавити її батьківських прав.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні.

Відповідач позов визнала в повному обсязі, про що надала письмову заяву.

Представник третьої особи позов підтримала, просила його задовольнити.

Суд, враховуючи пояснення сторін, визнання відповідачем позовних вимог, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом установлено, що за час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в шлюбі, офіційно зареєстрованому 20 червня 2008 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, у них народилось дитина, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 04.11.2008 року (а.с.9). Матір'ю дитини вказана ОСОБА_2

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер, про що зроблений актовий запис №157 (а.с.11).

Як вказувала позивач, з початку 2010 року відповідач пішла проживати до своєї матері залишивши сина на виховання позивачеві ОСОБА_1 На протязі останніх двох років відповідач не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, що підтверджується актом з місця проживання від 23.04.2017 року (а.с.16).

З характеристики КЗШ № 41 відносно ОСОБА_5 (а.с.12) слідує, що дитина навчається в КЗШ № 41 з 01.09.2015 року, зарекомендував себе з позитивного боку, дисциплінований та відповідальний. Навчанням та вихованням його займається виключно бабуся - ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_2, з родиною не проживає, від виховання сина ухиляється і взагалі не цікавиться його життям.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач як бабуся малолітньої дитини самостійно забезпечує належні умови для його гармонійного фізичного та духовного розвитку, будь-які обмеження його прав відсутні. Відповідач ОСОБА_2 у вихованні та навчанні дитини участі не приймає.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Під час обстеження житлово-побутових умов у квартирі АДРЕСА_1 (місце проживання відповідача) встановлено його незадовільний стан, оскільки для виховання та розвитку та проживання малолітньої дитини матір`ю не створено належних умов (а.с.41).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №304 від 01.08.2017 року (а.с. 42) за результатом розгляду ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з наданням відповідного висновку( а.с. 39-40) .

У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Так, суд погоджується із зазначеним рішенням комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан (ст. 150 СК України).

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

На підтвердження пред'явлених вимог про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав позивач надала висновок фахівця судово-медичного експерта №1576 від 06.07.2010р., відповідно до якого на підставі обстеження ОСОБА_5, 2008 р.н., виявлені у нього: синці та садна обличчя за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.15).

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відносно виховання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог, керуючись ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунку відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту винесення поданням апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Гринь