АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2393/17 Справа № 201/226/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-214/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року накладено заборону відчуження майна, що належить ОСОБА_4 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, 10/16) на праві власності, а саме: автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску, д/н НОМЕР_1 та на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок стягнення боргу за договором позики від 25 квітня 2003 року 500 000,00 грн., у рахунок сплати відсотків по даному договору за період з 25 квітня 2003 року по 25 квітня 2007 року 100 000,00 грн., у рахунок відшкодування судових витрат 14 230,00 грн., а разом 614 230,00 грн. ОСОБА_3 у задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення сум по відсоткам за договором позики у розмірі 100 000 грн. та у рахунок сплати правої допомоги у розмірі 12 500 грн. Скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову; в іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року, залишено без змін.

ОСОБА_2 05 січня 2017 року звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою судді від 05 вересня 2007 року, в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ, 1993 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належав боржнику ОСОБА_4, оскільки згідно протоколу проведення електронних торгів проведено реалізацію вказаного рухомого майна та заявником, як переможцем, внесені кошти за придбане майно і його визнано переможцем цих торгів, однак після звернення до ТСЦ 1242 регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області він дізнався, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року за заявою ОСОБА_3 накладено арешт на майно ОСОБА_4 та внесений запис до бази контрольних транспортних засобів про заборону відчуження даного автомобіля, а тому з урахування зазначеного вважає, що необхідність заходів забезпечення позову відносно цього майна, що належить боржнику відпала.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилається на те, що судом порушені норми процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати.

Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви суддя виходив із того, що особа-заявник, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Але із такими висновками судді погодитись не можна, оскільки вони зроблені із порушенням норм процесуального права, та без врахування обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 601 730,00 грн., включаючи відсотки та судові витрати .

Заочним рішенням від 18 грудня 2007 року позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. 01 лютого 2008 року представником відповідача було подано заяву про перегляд заочного рішення по даній справі. Ухвалою від 12 лютого 2008 року вищевказана заява була залишена без задоволення.

24 березня 2008 року представником ОСОБА_4 була подана апеляційна скарга на заочне рішення від 18 грудня 2007 року та справа була передана до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2008 року, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2007 року було скасовано та справа направлена на новий розгляд.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року були вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у рахунок стягнення боргу за договором позики від 25 квітня 2003 року - 500 000,00 грн., у рахунок сплати відсотків по даному договору за період з 25 квітня 2003 року по 25 квітня 2007 року -100 000,00 грн., у рахунок відшкодування судових витрат - 14 230,00 грн., а разом -614 230,00 грн.

19 квітня 2012 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року вирішила: апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4- задовольнити частково; рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року - скасувати в частині задоволення позову про стягнення сум у рахунок сплати відсотків за договором позики у розмірі 100 000 грн. та у рахунок сплати за правову допомогу у розмірі 12 500 грн.; відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики у частині стягнення сум у рахунок сплати відсотків за договором позики у розмірі 100 000 грн. та у рахунок сплати за правову допомогу у розмірі 12 500 грн.; в іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року, залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року, з метою забезпечення виконання рішення у справі, було накладено заборону відчуження майна, що належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: автомобіля «ВАЗ 2109», 1993 року випуску державний номерний знак 324-77АН, номер кузова ХТА210980Р1195007, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 454822 виданого 12.11.1999 року. Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.

На виконанні Кіровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2/2314/1810/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у розмірі 653 219,00 грн.

Відповідно до протоколу № 213906 від 21.11.2016 року проведення електронних торгів проведено реалізацію арештованого рухомого майна - автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН, номер кузова ХТА210980Р1195007, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 454822 виданого 12.11.1999 року. Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, що належить боржнику - ОСОБА_4, за найвищою ціною продажу 29 845 грн.

Відповідно до акту державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 13.12.2016 року про проведені електронні торги рухомого майна, а саме вищезазначеного автомобіля переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_2. Переможцем, були внесені кошти за придбане на електронних торгах майно у сумі 29 845, 00 грн. на депозитний рахунок державної виконавчої служби в рахунок оплати автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН.

Звернувшись до ТСЦ 1242 регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, заявнику було повідомлено, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпро № 2-3719/07 від 05.09.2007р. за заявою ОСОБА_3 з метою забезпечення позову був накладений арешт на майно, що належить ОСОБА_4, та внесений запис до бази контрольних транспортних засобів про заборону відчуження даного автомобіля.

Згідно з ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ч.4 ст.154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до роз'яснень викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах.

При цьому п. 29 Розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, про помилковість звернення ОСОБА_2 з заявою про зняття арешту з автомобіля до суду, не звернувшись до суду з позовом про визнання права власності та виключення майна з акту опису, оскільки відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» позов про зняття арешту з майна подається у разі наявності спору між особою, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові та боржником, особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особою, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що, розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про їх скасування, у звязку з чим оскаржену ухвалу належить скасувати, і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_7