АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/1310/17
Провадження № 22-ц/792/1745/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року,

встановила:

У серпні 2017 року старший державний виконавець Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Нагорний В.В. (далі - державний виконавець) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначив, що Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області здійснює виконавче провадження № 664/11 з виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду № 2-4301 від 22 грудня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно. ОСОБА_1 ухиляється від виконання вказаного судового рішення, проживає та працює за кордоном.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року подання державного виконавця залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі державний виконавець просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу про задоволення подання посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Учасники процесу, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не з'явилися.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду не доведений.

Такий висновок суду є правильний.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2008 року (справа № 2-4301/2008) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 14 грудня 2007 року і до повноліття дітей.

На підставі виконавчого листа від 22 грудня 2008, виданого Івано-Франківським міським судом за цим рішенням, державний виконавець постановою від 16 березня 2011 року відкрив виконавче провадження № 25173234.

ОСОБА_1 проживає і працює у Республіці Ірландії, його місцезнаходження відоме.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, внаслідок чого суд першої інстанції правомірно керувався тим, що подання державного виконавця є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Полонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відхилити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2017 року про залишення подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без задоволення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Горгулько Н.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 81