ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/358/17
провадження № 2/753/2661/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Будівельно-інвестиційна компанія „Березнякижитлобуд", ПАТ „Київенерго", 3-ті особи: ОСББ „СТАТУС +", ОСББ „СТАТУС ГРАД 3" про зобов'язання забудовника передати зовнішні теплові мережі, визнання договору укладеним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вимогами щодо зобов'язання забудовника Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Березнякижилбуд» передати зовнішні теплові мережі до комунальної власності територіальної громади міста Києва, оформити схеми та акти розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін та отримати акти здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю). Також просив визнати укладеними договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між ПАТ «Київенерго» та позивачем.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем його права на отримання послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання та положень Закону України «Про енергопостачання», Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в частині протиправної відмови в укладенні прямих договорів на надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідач проти заявленого позову заперечив, зазначаючи, що ПАТ «Київенерго» не має права на користування внутрішньо будинковими мережами, для надання позивачу послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, укладення прямих договорів з власниками квартир, можливо лише за умови обрання управителем від імені власників приміщень ПАТ «Київенерго» як виконавця послуг та передачі на баланс комунальної власності територіальної громади відповідних комунікаційних систем.

Представник третьої особи ОСББ «Статус +» проти задоволення позовних вимог заперечила, зазначаючи, що Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.01.2016 № 38 об'єкти теплопостачання ТОВ «БІК «Березнякижилбуд» були передані до комунальної власності територіальної громадим.Києва, фактичної відмови щодо укладення договору відповідачем не виносилось, доказів щодо звернення позивача до відповідача із встановленим переліком документів для укладення відповідних договорів не надано, таким чином позивачем не доведено порушеного права.

Представник третьої особи ОСББ «Статус Град 3» просила позов задовольнити.

Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 6 зазначеної статті передбачено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 зазначеного вище закону до комунальних послуг віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Положеннями частини 2 статті 6 зазначеного закону встановлено, що виконавцем послуг постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, послуги з постачання гарячої води виконуються суб'єктом господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 8 зазначеного закону виконавець комунальних послуг зобов'язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

При цьому, частиною 3 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено право споживача або суб'єкта теплоспоживання вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ПАТ «Київенерго» стосовно укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 28.11.2016 № 32КД/42/К-7957 ПАТ «Київенерго» було відмовлено позивачу в укладені договору з підстав відсутності у відповідача у власності або іншому законному користуванні внутрішньо будинкових мереж, за допомогою яких надаються послуги з опалення та постачання гарячої води надаються кінцевим споживачам. Також, листом повідомлено, що мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання на балансі забудовника (а.с.12).

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 28.01.2016 № 38 було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Києва від ТОВ «БІК «Березнякижилбуд» об'єкти теплопостачання житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Завальна, 10-Б (В,Г) (а.с.56-59).

Більше того, в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі основних засобів від 22.02.2016 № 351 відповідно до якого зазначені вище об'єкти теплопостачання були передані у володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання забудовника ТОВ «БІК «Березнякижилбуд» передати зовнішні теплові мережі до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі наявності технічної можливості теплопостачальні організації, що здійснюють постачання теплової енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладенні договору.

Як вбачається із вище зазначеного, ПАТ «Київенерго» є володільцем та користувачем об'єктів теплопостачання житлового будинку за адресою м. Київ, вул. Завальна, 10-Б (В,Г), таким чином у відповідача відсутні підстави для відмови позивачу в укладенні договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Суд критично ставиться до посилань відповідача щодо порушення права на свободу договору у разі задоволення пункту другого позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними у кладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено раніше, теплопостачальні організації, що здійснюють постачання теплової енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладенні договору.

При цьому, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про виконання комунальних послуг мають відповідати положенням типового договору на виконання таких послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, яким визначені основні умови надання відповідних послуг.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З аналізу положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про теплопостачання» вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступати від їх положень і врегульовувати свої відносини на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція міститься у рішенні Верховного суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110-цс-12.

Більше того, як вбачається з пояснень позивача та не заперечується відповідачем, послуги щодо централізованого опалення та гарячого водопостачання надавались позивачу протягом всього спірного періоду.

Таким чином, вбачається що договір щодо централізованого опалення та гарячого водопостачання є фактично укладеним на умовах передбачених типовим договором затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Положеннями статті 16 ЦК України закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів позивача, разом з тим даний перелік не є вичерпним.

Відповідно до частини 2 зазначеної вище статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, належним та повним способом захисту цивільних прав позивача у даному випадку є визнання договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між позивачем та відповідачем укладеним.

З огляду на вище зазначене, керуючись ст.10; 11; 57-59; 60; 79; 88; 169; 209; 212-215 ЦПК України, на підставі ст.15-16; 627; 638 ЦК України, рішення Верховного суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110-цс-12, ст.4-5 ЦПК України, ст.1; 7; 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ТОВ „Будівельно-інвестиційна компанія „Березнякижитлобуд", ПАТ „Київенерго", 3-ті особи: ОСББ „СТАТУС +", ОСББ „СТАТУС ГРАД 3" про зобов'язання забудовника ТОВ „Будівельно-інвестиційна компанія „Березнякижитлобуд" передати зовнішні теплові мережі до комунальної власності територіальної громади м. Києва, оформити схеми та акти розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, отримати акти здійснення заходу з державного енергетичного нагляду відмовити.

Визнати договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 та ПАТ „Київенерго", в редакції, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, укладеним.

Стягнути з ПАТ „Київенерго" на користь держави 640 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :