Дата документу 13.07.2017
Справа № 334/3029/17
Провадження № 2/334/2191/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський відділ реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.03.2017 укладеним між позивачем і відповідачем останній продав належну йому 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2010 року, але з реєстраційного обліку не знявся.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1; усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування вказаної квартири.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява позивача щодо слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду направив заяву щодо слухання справи за його відсутності. У вирішенні справи поклався на розсуд суду.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.02.2000 року квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві сумісної спільної власності громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 1/3 частини вказаної квартири за кожним.

Згідно з договором про поділ нерухомого майна від 25.03.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились щодо припинення права спільної сумісної власності на 2/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2, та набуття права спільної часткової власності на 2/3 частки вказаної квартири. При цьому кожному з них належить по 1/3 частини вказаної квартири. Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 реєстр №2389.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2011 року, видане державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_1 отримав у власність 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за померлою ОСОБА_3

Згідно з договором купівлі-продажу від 25.03.2017 року ОСОБА_1 придбав у власність у ОСОБА_2 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2. Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 реєстр №2400.

Відповідно до довідки ДРП ЗМР ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з актом ОСОБА_2 з 2010 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідач є братом позивача, тобто є членом його сімї, і відсутній за місцем реєстрації більш 1 року, в звязку із чим втратив право на користування вказаною квартирою, що належить позивачу.

Відповідач за договором купівлі-продажу від 25.03.2017 року продав позивачу 1/3 частки квартири, що йому належала на праві приватної власності, і таким чином свідомо відмовився від права власності на неї, отже втратив право користування зазначеною часткою квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 15, 60, 79, 169, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський відділ реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права користування квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Ленінським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.М. Гнатюк