Справа № 143/1456/16-ц Провадження № 22-ц/772/1171/2017Головуючий в суді першої інстанції Марченко Л. В.
Категорія 30 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.,

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Скалецького О.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.03.2017 року, -

встановила:

Позивач ОСОБА_4 звернувся з зазначеним позовом до ОСОБА_2, в якому висував вимогу стягнути з відповідача на його користь 3 548 грн. майнової шкоди та 8 000 грн. моральної шкоди, спричинених злочином, посилаючись на те, що 12 серпня 2015 року, близько 20 год. відповідач ОСОБА_2, перебуваючи на дорозі по вул. Шкільна АДРЕСА_1 неподалік його домогосподарства на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень умисно з великою силою наніс йому удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком руки в область щелепи, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у виді закритої черепно - мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани в ділянці нижнього повіка лівого ока та лівої брови, синця в ділянці спинки носа та в лівій очній ділянці. Вказані тілесні ушкодження згідно висновку СМЕ № 159 від 30.08.2015р., проведеної під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, зареєстрованому СВ Погребищенського РВ УМВС України у Вінницькій області в ЄРДС за № 0000264 від 12.08.2015р., відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я ( понад 6 діб і не більше 21 доби). Тобто відповідачем щодо нього було вчинено умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. 15 березня 2016 року вироком Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) щодо нього та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходу громадян ( 850)грн.. Кримінальним правопорушенням ОСОБА_2 завдав йому матеріальну шкоду, на загальну суму 3548 грн. ( три тисячі п'ятсот сорок вісім грн.), яка виражається в його витратах на придбання медичних препаратів під час лікування у Погребищенській районній лікарні в період з 13 серпня по 28 серпня 2015 року у зв'язку з тілесними ушкодженнями та спричинив свої ми діями моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 8 000 гривень.

Рішенням Погребищенського районного суду від 13.03.2017 року позов задоволено частково: cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3548 гривень у відшкодування матеріальної шкоди, 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди, 720 гривень по оплаті послуг адвоката, а всього 7 268 гривень 00 коп.. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням в частині стягнення матеріальної шкоди, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду є необґрунтованими та безпідставними: суд не звернув уваги на те, що деякі з перерахованих препаратів не використовуються при лікуванні осіб з таким діагнозом як у ОСОБА_4, причому це самі вартісні препарати. Не оцінив суд і ту обставину, що всі препарати були куплені 13.08. 2016 року, хоча деякі з них призначені позивачеві були пізніше: 15.08.2017 року, 17.08.2017 року, тощо. Вважає, що належно підтверджені витрати лише на суму 873 грн. 30 коп., тому просить рішення в частині стягнення матеріальної шкоди скасувати та ухвалити нове, яким зменшити суму матеріальної шкоди, що підлягає стягненню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник адвокат Скалецький О.О. подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав. ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просить залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла наступних висновків:

Так, задовольняючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача в спричиненні тілесних пошкоджень позивачеві доведена вироком Погребищенського районного суду від 15.03.2016 року, а тому заявлений розмір шкоди, який полягає у витратах на придбання медичних препаратів, підлягає до задоволення в повному обсязі ( ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Такий висновок суду щодо розміру матеріального відшкодування не є цілком вірним.

Судом встановлено наступне:

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом було вірно встановлено, що в даному випадку предметом розгляду справи є цивільно-правові наслідки дій ОСОБА_2, засудженого за ч. 2 ст. 125 КК України вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.03.2016 року, який набрав законної сили 15.04.2016 року, по відношенню до потерпілого ОСОБА_4.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_2 ОСОБА_4 лікувався з 13.08.2015 року по 27.08.2015 року в травматологічному відділенні Погребищенської ЦРЛ , що підтверджено випискою № 3526 з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.57).

Позивач ставив питання про стягнення з відповідача коштів, витрачених на лікування в розмірі 3 548 грн.. Суд першої інстанції не вдавався до оцінки розміру понесених потерпілим витрат на лікування, вважаючи їх доведеними в зазначеному позивачем розмірі. Однак це є не зовсім так.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Як уже зазначалося вище, вина відповідача та причинно-наслідковий зв'язок між його діями та спричиненням шкоди позивачеві, встановлений вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 15.03.2016 року, а тому доведенню не підлягає.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди що підлягає до стягнення та яка полягає у понесенні ОСОБА_4 витрат на лікування, слід звернути увагу на наступне:

ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в Погребищенській ЦРЛ з 13.08.2015 року по 27.08.2015 року з діагнозом струс головного мозку, забита рана лівої половини лиця, що підтверджено медичною картою стаціонарного хворого (а.с. 47 - 55), та що спростовує твердження відповідача, ніби то ОСОБА_4 призначалося лікування іншого захворювання, а не тих травм, які виникли в результаті неправомірних дій ОСОБА_2.

Як свідчить листок лікарських призначень (а.с.79), за період перебування у лікарні ОСОБА_4 призначалося та ним було прийнято ряд препаратів, причому слід зазначити, що відповідач не заперечує того факту, що ці препарати не були наявні в лікарні та купувалися самим потерпілим.

На підтвердження витрат позивач надав накладну від 13.08.2015 року ФОП ОСОБА_5 (а.с. 33) та накладну від 13.08.2015 року ФОП ОСОБА_6 (а.с.34).

Як свідчать ці накладні та листок лікарських призначень, позивачем було придбано за цими накладними окрім призначених лікарем ще й інші препарати, доказів придбання деяких з призначених препаратів позивачем не надано. Тому апеляційний суд наводить розрахунок суми яка підлягає стягненню з відповідача та з метою наочності та простоти викладає його у формі таблиці:

Лікарське призначенняНакладна ФОП ОСОБА_5Накладна ФОП ОСОБА_6
L-лізин есцинат 10,0 - 2р. на день 214 грн.-
Магнія сульфат 20% 5,0 в/в крап. + фіз.. розч. 150 в/в - 1 р. в день--
Дексаметазон 2,0 в/м - 2 р. на день61.44-
Діклофенак Nа 3,0 в/м - 1 р. в день89.67-
Емсеф 1,0 в/м - 2 р. в день338.30-
Дексалгін 2,0 в/м - на ніч160.35-
Труксал - 1 табл. - на ніч--
Віт. В 12 2,0 в/м - 1 р. в день--
Віт В 6 2,0 в/м - 1р. в день, потім віт В 1, В 6, В 12 по 1,0 - 1 р. в день--
СА 1,0--
Цитофлавін 10,0 + фіз.. розч. 150 в/в крап. 1 р. в день-317.50
Реамберін 200 в/в - 1 р. в день-232.20
Глоперідол - 1 т. 3 р. в день-345
Алоє 1,0 - 1 р. в день--
Нейраксон 4,0 - 1 р. в день-450
Гліятілін 4,0 + фіз.. розч. 150 в/в - 1 р. в день-991.5
ВСЬОГО863.762 336.20

Отже, проаналізувавши лікарські призначення та надані позивачем накладні, вбачається, що позивачем було витрачено на придбання ліків 3 199 грн. 96 коп., які підлягають стягненню з відповідача, а тому рішення суду в частині визначення розміру матеріального збитку підлягає зміні.

Посилання відповідача на те, що деякі препарати були придбані раніше ніж призначені, не впливає на визначення розміру шкоди, так як є доведеним факт їх призначення, виконання призначення та понесення позивачем коштів на їх придбання. Такі витрати підлягали б відшкодуванню навіть в тому разі, якби вказані препарати були наявними в позивача на момент спричинення тілесних ушкоджень.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає до стягнення з відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.03.2017 року в частині розміру стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, спричиненої злочином змінити:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 3199 ( три тисячі сто дев'яносто дев'ять) гривень 96 копійок у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди, витрат на правову допомогу та стягнення судового збору залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис А. Ю. Зайцев

підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета