справа № 361/6304/16-ц
провадження № 2-п/361/67/17
УХВАЛА

08 серпня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив переглянути та скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування спільною власністю та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні.

В обґрунтування заяви зазначав, що ухвалене судом заочне рішення у вказаній справі він отримав поштою 20 червня 2017 року, з якого дізнався про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та визначення порядку користування спірним будинком, розташованим у селі Тарасівка Броварського району Київської області по вулиці Шевченка, 56, між співвласниками будинку, шляхом виділення ОСОБА_4 в користування житлової кімнати площею 13,6 м2, усі інші надвірні приміщення і споруди надано в спільне користування сторін.

Вважає, що дане заочне рішення є таким, що підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_4 відхиленню, виходячи з наступного.

У порушення вимог цивільного процесуального закону про час і місце розгляду справи він належним чином судом повідомлений не був, судові повістки на його адресу не надходили.

При розгляді зазначеної вище справи суд не дослідив та не врахував важливі фактичні обставини, що мають істотне значення для ухвалення у справі законного та обґрунтованого рішення, зокрема, не враховано той факт, що усі будівельно-ремонтні роботи в період з квітня по грудень 2009 року виконані ним за власний рахунок, що підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року. У порушення вимог закону судом не була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за висновком якої можна було б зясувати чи можливий поділ будинку в натурі, та лише у випадку неможливості такого поділу допускається встановлення порядку користування будинком між співвласниками.

Сторони, будучи повідомленими про час і місце розгляду заяви, у судове засідання не зявилися, їхня неявка згідно із ч. 1 ст. 231 ЦПК України розгляду заяви не перешкоджає.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

17 травня 2017 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у цивільній справі № 361/6304/16-ц, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визначення порядку користування спільною власністю та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні задоволено частково.

Визначено порядок користування будинком, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Тарасівка, вулиця Шевченка, буд. 56, між співвласниками ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_3 і ОСОБА_5 з іншого сторони, виділено в користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 13,6 м2, позначену на плані будинку цифрою 3, інші приміщення будинку, крім житлових, а також надвірні будівлі та споруди, надано в спільне користування позивача та відповідачів.

За змістом положень ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності двох обставин: неявки відповідача у судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення саме з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У ч. 5 ст. 76 ЦПК України встановлено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Із матеріали справи видно, що представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 про час і місце розгляду справи судом 17 травня 2017 року був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки (а. с. 56).

З витягу про державну реєстрацію прав від 20 лютого 2012 року, договору дарування від 28 січня 2014 року вбачається, що право власності на вищевказаний житловий будинок у рівних частках належить ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/3 частки кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України п раво спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Виходячи з наведеного, суд виділив у користування ОСОБА_4 у будинку житлову кімнату площею 13,6 м2, що відповідає його частці у спільній частковій власності.

Посилання відповідача ОСОБА_3 у заяві на те, що рішення суду є незаконним, оскільки суд у порушення ст. 10 ЦПК України не запропонував сторонам подати клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для зясування питання щодо виділу частки в натурі, є необґрунтованими. Клопотання про призначення у справі судової експертизи сторонами не заявлялось.

Не наведено відповідачем ОСОБА_3 у заяві про перегляд заочного рішення суду й інших доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем ОСОБА_3 не надано, суд дійшов висновку, що підстави для скасування заочного рішення суду від 17 травня 2017 року відсутні, тому заява ОСОБА_3 про перегляд даного заочного рішення суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України уразі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 212, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування спільною власністю та зобовязання не чинити перешкоди у користуванні залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.