Справа № 265/7667/17
Провадження № 2/265/1949/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири № 59, розташованої в будинку № 169 по вулиці Олімпійській місті Маріуполі на підставі договору дарування від 22 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 26 вересня 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, після чого ОСОБА_4 був зареєстрований у вказаній квартирі. 26 жовтня 2016 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя шлюб між ними було розірвано. Проте ще до розірвання шлюбу, у травні 2015 року її колишній чоловік виїхав з міста Маріуполя до міста Орська Оренбурзької області Російської Федерації, де перебуває до теперішнього часу. Отже, більше двох років відповідач не проживає у належній їй квартирі, ніякої участі в її утриманні та сплаті комунальних послуг не приймає, ніяких речей відповідача у квартирі немає. Таким чином, вважає, що є всі підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі № 59, розташованій у будинку № 169 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати у розмірі сплаченого судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в установленому законом порядку.

Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що квартира № 59, розташована в будинку № 169 по вулиці Олімпійській місті Маріуполі належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого в реєстрі за № 6746.

Згідно довідки, виданої головою ОСББ «Ліга» ОСОБА_6 за № 85-с/17 від 29 липня 2017 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з 26 липня 2005 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - власник, та з 15 серпня 2008 року її колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте у травні 2015 року ОСОБА_2 виїхав з міста Маріуполя на постійне місце проживання до Російської Федерації. За наданими ОСОБА_1 відомостями, колишній чоловік постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 РФ з травня 2015 року по цей час, працює у АТ «МК «Ормето-ЮУМЗ».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 жовтня 2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи у ній понад два роки, чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування даним житловим будинком.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 640, 00 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду, що підтверджується відповідною квитанцією.

Керуючись ст.ст.57, 58, 59, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 59, розташованої в будинку № 169 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, остання адреса реєстрації: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя С.С. Гноєвой