ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 2-о/201/183/2017
20 жовтня 2017 року м. Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Федоріщева С.С.,
за участі секретаря судового засідання Кияшко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 жовтня 2017 року звернулися до суду з вищезазначеною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що 29 вересня 1990 року між ними був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Дніпропетровська, за актовим записом № 1706. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Заявники вказують на те, що спільне життя між ними не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, які будуть проживати із матір'ю. Тому заявники просять шлюб розірвати.
Заявники надали до суду заяви, у яких просять розглянути цивільну справу за їх відсутності, вимоги викладені у заяві про розірвання шлюбу підтримали в повному обсязі.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 жовтня 2017 року 29 вересня 1990 року зареєстровали шлюб у Жовтневому відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №1706. Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя між заявниками не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, які будуть проживати із матір'ю. Тому заявники просять шлюб розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Аналізуючи правовідносини, що існують між заявниками, суд вважає за необхідне зазначити про те, що заявниками висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюб та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні заяви та розгляді справи і це підтверджено ними.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам заявників, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.
Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Керуючись ч. ч. 1, 3, ст. 109 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 218, 234 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 29 вересня 1990 року Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Дніпропетровська за актовим записом № 1706, - розірвати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Федоріщев