Справа № 127/4493/17
Провадження № 2/127/2526/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову за позовною заявою Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області разом з позовною заявою надійшла заява Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»про забезпечення позову за позовною заявою Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Судом, після виконання вимог, визначених ст. 122 ЦПК України, 15.03.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

В вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на 1/2 частину квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Гайсин, вул. Карла Маркса, 64, яка належить ОСОБА_2, оскільки відповідач протягом тривалого часу зобовязання за кредитним договором не виконує, заборгованість не повертає, чим порушує права позивача. Позивач вважає, що відповідач може відчужити належне їй майно, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши доводи заяви представника позивача, детально дослідивши матеріали цивільної справи, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, за умови встановлення судом обставин, що між сторонами дійсно виник спір та у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з тим представник позивача у заяві обмежився вказівкою на те, що існує практика вчинення позичальниками Банку всіх можливих заходів, зокрема передача права власності на майно та кошти третім особам або переховування майна від Банку та державної виконавчої служби, щодо позбавлення Банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного їм майна, що утруднює виконання можливого рішення суду про задоволення позову або робить неможливим його виконання. Проте, представник позивача у своїй заяві не наводить жодного реального ризику та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідач по справі ОСОБА_2 здійснює чи має реальний намір будь яким чином здійснити реалізацію свого майна, зокрема й шляхом укладення цивільно правових угод і т.п.

З позовної заяви вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» становить 78 172,88 гривень. В заяві про забезпечення позову йдеться про те, що арешт має бути накладено на 1/2 частину квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Гайсин, вул. Карла Маркса, 64. Задоволення заяви безперечно порушить принцип ЦПК України щодо співмірності забезпечення позову та заявлених представником позивача вимог.

За таких обставин задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову неможливе, оскільки примусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як на підставу для задоволення позову.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»про забезпечення позову за позовною заявою Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири №52, що знаходиться за адресою: м. Гайсин, вул. Карла Маркса, 64, яка належить ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки таке не передбачено ЦПК України.

СУДДЯ :