Провадження № 2/641/1635/2017 Справа № 641/4254/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3С: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 міської ради до ОСОБА_6 підприємства фірми «НОРК», ОСОБА_3, третя особа - Департамент реєстрації ОСОБА_5 міської ради , ОСОБА_6 нотаріус ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 підприємства фірми «НОРК», ОСОБА_3, третя особа - Департамент реєстрації ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_6 нотаріус ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В обґрунтування позову зазначаючи, що 07 серпня 2008 року між ППФ «НОРК» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі за №3305.

Відповідно договору ППФ «НОРК» продав ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 134-Г.

Згідно п. 2 спірного договору підставою для його укладення було те, що нежитлова будівля належала ППФ»НОРК» на праві приватної власності на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008, справа № 2-2163 2008 рік, зареєстрованого в КП «ОСОБА_5 міське бюро технічної інвентаризації» згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОСОБА_5 міське бюро технічної інвентаризації» 03.07.2008 за № 19395886, реєстраційний № 23845803, номер запису: 8283 в книзі 1.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.05.2017 у цивільній справі № 2-2163/08, яке набрало законної сили, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008 змінено; у частині визнання за ППФ «НОРК» право власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв.м, що знаходиться по просп.. ОСОБА_8 №124-Г в м. Харкові - скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог зустрічного позову про визнання за ППФ «НОРК» права власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв.м, що знаходиться по просп. Героїв Сталінграду №124-Г в м. Харкові - відмовлено.

Враховуючи те, що рішення суду, за яким у ППФ «НОРК» виникло право власності на спірне нерухоме майно, скасовано апеляційною інстанцією, у звязку з його незаконністю, всі дії ППФ «НОРК», як власника цього майна, стосовно його розпорядження з передачею права власності на це майно до інших осіб, є також незаконними, так як цивільне право на цей обєкт нерухомості, а саме право власності, згідно судового рішення набуто неправомірно та скасовано.

Крім цього, уклавши в подальшому договір купівлі-продажу від 07.08.2008, за яким неправомірно набуте право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» по пр. Героїв Сталінграду, 134-Г перейшло до ОСОБА_3, ППФ «НОРК» фактично надав можливість новому власнику нерухомого майна використовувати його в порушення Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ДБН України В.2.3-5-2001 «ВУЛИЦІ ТА ДОРОГИ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ» та отримати під зазначені цілі земельну ділянку в супереч містобудівній документації, незважаючи на те, що розміщення обєктів нерухомого майна цивільного призначення, до яких в даному випадку відноситься нежитлова будівля літ. «А-1», забороняється, а тому суперечить інтересам суспільства.

У звязку з наведеним позивач вважає, що договір купівлі продажу нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 61,8 кв. м., що знаходиться в м. Харкові, просп. Героїв Сталінграда,134- г, укладений між ОСОБА_6 підприємством фірма «НОРК» () та ОСОБА_3 (ПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №3305 від 07.08.2008 року є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства і згідно зі ст.228 ЦК України, повинен бути визнаний судом недійсним із застосуванням наслідків, встановлених ч. 3 ст. 228 ЦК України. у частині скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв. м. , зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 підприємства фірми «НОРК» до судового засідання не зявився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Як на підставу своїх заперечень посилався на те, що на момент здійснення правочину дії сторін договору не суперечили ЦК України та іншим актам законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. ПП фірма «НОРК» мала право на будівлю і продало її. ОСОБА_3 мала право купувати і купила будівлю.

Будівля в 2013 році була знесена і її не існує, жодних прав на неї у ХМР ніколи не було, і бути не може, ніяких земельних ділянок вона не займає і нікому не заважає.

Висновком судової земельно-технічної експертизи № 3621 від 17.08.2015 року по питанню першому зазначено, що нежитлова будівля літ. «А-1», площею 61.8 кв. м., яка була розташована за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, 134-Г. знаходилась в межах земельної ділянки, яка була орендована ОСОБА_3 згідно договору оренди землі від 10.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міською радою,

Тим же висновком у відповіді на друге питання зазначено, що на теперішній час, частина нежитлової будівлі, яка розташована на місці раніше зруйнованої нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, пр. Г. Сталінграду, 134-Г знаходиться в межах земельної ділянки, яка була орендована ОСОБА_3 згідно договору оренди землі від 10.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міською радою.

Вважав, що прав ХМР спірний договір не порушує, а за таких обставин ХМР права на звернення до суду з позовом про визнання цього договору недійсним не має, крім того просив застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник 3 особи Департаменту реєстрації ОСОБА_5 міської ради до судового засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення в яких просив прийняти рішення до вимог чинного законодавства.

3 особа ОСОБА_6 нотаріус ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7А до канцелярії суду надала письмові пояснення в яких зазначила, що 07 серпня 2008 року за реєстровим № 3305 нею, ОСОБА_7, приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу, на підставі наданих сторонами правочину всіх необхідних для укладання договору документів (в тому числі документ, що підтверджує право власності продавця на нерухоме майно - Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29 травня 2008 року, справа № 2- 2163 2008 рік, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий КП «ОСОБА_5 міське бюро технічної інвентаризації» 03.07.2008 року за № 19395886), було посвідчено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованої за адресою: місто Харків, проспект Героїв Сталінграда, 134-г (сто тридцять чотири «г»). Посвідчення Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі здійснювалось з дотриманням всіх норм діючого законодавства України. Також просила слухати справу за її відсутності.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до купівлі-продажу нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 61,8 кв. м., що знаходиться в м. Харкові, просп. Героїв Сталінграда,134- г, укладений між ОСОБА_6 підприємством фірма «НОРК» () та ОСОБА_3 (ПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №3305 від 07.08.2008 року, ППФ «НОРК» продав ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 134-Г (а. с. 15).

Згідно п. 2 спірного договору підставою для його укладення було те, що нежитлова будівля належала ППФ»НОРК» на праві приватної власності на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008, справа № 2-2163 2008 рік, зареєстрованого в КП «ОСОБА_5 міське бюро технічної інвентаризації» згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОСОБА_5 міське бюро технічної інвентаризації» 03.07.2008 за № 19395886, реєстраційний № 23845803, номер запису: 8283 в книзі 1 (а. с. 15).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.05.2017 у цивільній справі № 2-2163/08, яке набрало законної сили, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008 змінено; у частині визнання за ППФ «НОРК» право власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв.м, що знаходиться по просп.. ОСОБА_8 №124-Г в м. Харкові - скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вимог зустрічного позову про визнання за ППФ «НОРК» права власності на новостворене нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. А-1» (торговельний павільйон), загальною площею 61,8 кв.м, що знаходиться по просп. Героїв Сталінграду №124-Г в м. Харкові - відмовлено (а. с. 16-23).

Як вбачається із вищевикладеного, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.05.2017 у справі №2-2163 скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008 в частині визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» по пр. Героїв Сталінграду, 134-Г за ППФ «НОРК», що свідчить про неправомірність набуття останнім права власності на вказане нерухоме майно, так як підстави його виникнення скасовані судовим рішенням, у звязку з їх незаконністю.

Таким чином, незаконність набуття ППФ «НОРК» права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» по пр. Героїв Сталінграду, 134-Г встановлена су домовим рішенням. Частиною 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно зі ст.ст. 317 та 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Враховуючи те, що рішення суду, за яким у ППФ «НОРК» виникло право власності на спірне нерухоме майно, скасовано апеляційною інстанцією, у звязку з його незаконністю, всі дії ППФ «НОРК», як власника цього майна, стосовно його розпорядження з передачею права власності на це майно до інших осіб, є також незаконними, так як цивільне право на цей обєкт нерухомості, а саме право власності, згідно судового рішення набуто неправомірно та скасовано.

Крім цього, уклавши в подальшому договір купівлі-продажу від 07.08.2008, за яким неправомірно набуте право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» по пр. Героїв Сталінграду, 134-Г перейшло до ОСОБА_3, ППФ «НОРК» фактично надав можливість новому власнику нерухомого майна використовувати його в порушення Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ДБН України В.2.3-5-2001 «ВУЛИЦІ ТА ДОРОГИ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ» та отримати під зазначені цілі земельну ділянку в супереч містобудівній документації, незважаючи на те, що розміщення обєктів нерухомого майна цивільного призначення, до яких в даному випадку відноситься нежитлова будівля літ. «А-1», забороняється, а тому суперечить інтересам суспільства. Тому ствердження представника відповідача про надуманість та безпідставність порушення сторонами договору вимог ч. 1 ст. 203, та ч. 1 ст. 215 ЦК України, на які посилається позивач, як на підставу позову , суд до уваги не бере.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Укладанням спірного договору купівлі-продажу було позбавлено ОСОБА_5 міську раду, як власника земельної ділянки, розпорядитися земельною ділянкою та використовувати її за цільовим призначенням, як землі транспорту, що є порушенням прав власника земельної ділянки, встановлених ст. 90 ЗК України, у звязку з чим оспорюваний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 61,8 кв. м., що знаходиться в м. Харкові, просп. Героїв Сталінграда,134- г, укладений між ОСОБА_6 підприємством фірма «НОРК» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №3305 від 07.08.2008 року є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства , а тому суд прийшов обґрунтованого висновку про визнання його недійсним на підставі ст.228 ЦК України.

Посилання представника відповідача на висновок судової земельно-технічної експертизи № 3621 від 17.08.2015 року в якому зазначено, що нежитлова будівля літ. «А-1», площею 61.8 кв. м., яка була розташована за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду, 134-Г. знаходилась в межах земельної ділянки, яка була орендована ОСОБА_3 згідно договору оренди землі від 10.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міською Радою, суд не може прийняти до уваги, оскільки дія вищезазначеного договору оренди від 10.03.2011 року укладеного між ОСОБА_3 та ХМР не продовжено, про що зазначив в судовому засіданні й сам представник відповідача.

Посилання представника відповідача на те, що на теперішній час, частина нежитлової будівлі, яка розташована на місці раніше зруйнованої нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, пр. Г. Сталінграду, 134-Г знаходиться в межах земельної ділянки, яка була орендована ОСОБА_3 згідно договору оренди землі від 10.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 міською Радою, не заслуговує уваги суду, оскільки виходить за межі заявлених позовних вимог, та не стосується даного предмету спору.

Відповідно до п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 р. і зареєстрованого Міністерством юстиції України за № 1429/20167 від 12.12.2011 р.: «Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу».

У листі Верховного Суду України від 01.04.2014 р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України», зазначено, що відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу, застосовується у тому разі, якщо покладення обов'язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб'єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів. Якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача (ч.2 ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв. м. , зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Оскільки ОСОБА_5 міська рада, дізналась про порушення свого права лише після скасування рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2008 в частині визнання права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» по пр. Героїв Сталінграду, 134-Г за ППФ «НОРК», Апеляційним судом Харківської області від 10.05.2017 у цивільній справі № 2-2163/08, яке набрало законної сили, а тому строк позовної давності 3 роки встановлений ст.. 257 ЦК України,пропущений ОСОБА_5 міською радою з поважних причин і його слід поновити.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 4800 грн 00 коп. підлягає стягненню в рівних частинах з ОСОБА_6 підприємства фірми «НОРК», ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 міської ради, відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 міської ради - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ «А-1», загальною площею 61,8 кв. м., що знаходиться в м. Харкові, просп. Героїв Сталінграда,134- г, укладений між ОСОБА_6 підприємством фірма «НОРК» () та ОСОБА_3 (ПН НОМЕР_1), посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим номером №3305 від 07.08.2008 р.

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 61,8 кв. м. , зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_6 підприємства фірми «НОРК» (), ОСОБА_3() на користь ОСОБА_5 міської ради витрати по сплаті судового збору у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9