Справа № 578/1154/16-ц
провадження № 2/578/44/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 квітня 2017 року смт Краснопілля
Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.
секретаря судового засідання Авраменко О.Є.
з викликом свідків: неповнолітнього ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження
за позовною заявою Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_6
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, -
У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_7 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_7 схильна до вживання спиртних напоїв, ніде не працює, підсобного господарства і необхідних запасів продуктів харчування не має, нехтує батьківськими обов'язками, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх навчанням та підготовкою до самостійного життя, їхнім станом здоров'я, не відвідує старшого сина у Сумському дитячому будинку ім. С.П.Супруна. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення матері ОСОБА_7 від виховання дітей з її винної поведінки, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення останньої батьківських прав.
Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти ухвалення заочного рішення /ас. 139/.
Відповідач повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 74 Цивільно процесуального кодексу України /далі-ЦПК України/ /ас. 110-111,119,126-128/, причину неявки суд не повідомила, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. В судовому засіданні 03.01.2017 відповідач позов не визнала, мотивуючи тим, що діти всім забезпечені, старшого сина поміщено в інтернат, так як мала складні умови, сина відвідує, надає йому кошти. Завжди охайна, не зловживає алкогольними напоями, забезпечена продуктами харчування .
Допитані за клопотанням позивача свідки показали про наступне.
Так, свідок ОСОБА_4 суду показала, що працює соціальним працівником в Угроїдській селищній раді. Старший син відповідача ОСОБА_1 перебуває в будинку-інтернаті, а молодший, ОСОБА_6, проживає з матір'ю ОСОБА_7 Відповідач зловживає спиртними напоями, молодшого сина відводять та забирають з дитсадка сторонні особи. В будинку брудно, запасу їжі немає, город не обробляє, допомагає іншим особами, чим заробляє кошти. З 01.02.2017 року відповідач поїхала до Черкаської області на роботу в цех переробки курей-бройлерів, і на даний час її вдома не має. Її малолітній син проживає з бабусею, яка дитину забирає і відводить до дитячого садка.
Свідок ОСОБА_3суду показала, що працює секретарем Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області. Сім'ю ОСОБА_7 знає по роботі. Відповідач почала проживати з одною дитиною, яку віддала в інтернат, потім народила другу дитину. На відповідача до селищної ради почали надходити скарги щодо пияцтва. Раніше був в будинку ремонт, придбані меблі, але на сьогоднішній день все в жахливому стані, сім'я має мінімальний запас продуктів. Дитина в чотири роки майже не розмовляє, влітку дитина залишена сама на себе, часто перебуває у сусідів, відповідача часто немає вдома. Світлані пропонували роботу, але вона не з'явилась. Відповідач неналежно виконує батьківські обов'язки.
Свідок ОСОБА_2 суду показав, що сім'я потрапила у поле зору соціального центру сім'ї, декілька разів перебувала під соціальним супроводом. Мати не вживає заходів у вирішенні глобальних проблем сім'ї, вона не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умови для отримання дітьми освіти, наявні конфлікти, непорозуміння між матір'ю та дітьми. Син ОСОБА_1 перебуває в інтернаті. У родині відсутня фінансова складова.
Свідок ОСОБА_5 суду показала, що її син є співмешканцем ОСОБА_7, обоє вживають алкоголь, не працюють, живуть за рахунок соціальної допомоги та коштів, отриманих від людей за виконану роботу. Коли відповідач перебувала на «заробітках», діти перебували на її утриманні. ОСОБА_1 навчається в інтернаті, на канікули приїздить додому, водив меншого братика в садочок. Взагалі мати неналежно виконує батьківський обов'язок.
Допитаний у порядку ст. 182 ЦПК України неповнолітній свідок ОСОБА_1 суду показав, що він перебуває у дитячому будинку-інтернаті, на канікули приїжджає додому. Відвідує його мати рідко, лише коли забирає на канікули, при цьому одягнена неохайно, іноді в стані сп'яніння. Мати і батько зловживають алкоголем, до них приходять сторонні особи, влаштовуються пиятики, часто і його відправляють за самогоном. В такі періоди вдома нема чого їсти, а інколи немає місця, щоб спати, доводиться ходити до бабусі. У матері багато боргів, з 12-13 років він також їздив з нею по шабашкам. Життям меншого брата мати не цікавиться. Коли він на канікулах, то відводить до дитсадка і забирає брата звідти сам. Не хоче, щоб і брат став алкоголіком, як мати.
Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 158, 169, 197,224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується свідоцтвами про народження та повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06 листопада 2015, що відповідач ОСОБА_7 записана матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер актового запису 131 від 20 лютого 2002 р., зроблений Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, відомості про батька ОСОБА_9 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /далі - СК України/; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер актового запису 21 від 25 жовтня 2011 р., зроблений виконкомом Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області, відомості про батька ОСОБА_10 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України /копія ас 6-7, 14-15/.
Питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації, рішення № 10/4 від 25.10.2016 / копія ас. 19/.
Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму ВСУ № 20 від 19 грудня 2008 року «Про внесення змін до постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови).
Відповідно до висновку № 2488/02-21від 26.10.2016 Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як органу опіки та піклування,ОСОБА_7 доцільно позбавити батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що відповідає інтересам дітей / ас 20/.
Правовідносини, що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин.
В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України "Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Згідно із статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 1, 2, 4 статті 155 СК України).
Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика ЄСПЛ свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
У п. 54 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" (від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).
Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статтей 60, 137 ЦПК України.
В даний час неповнолітній ОСОБА_1, за заявою відповідача, перебуває на вихованні в Сумському дитячому будинку ім. Супруна; під час відвідування сина ОСОБА_7 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, мала неохайний вигляд та брудний одяг, який мав неприємний запах /копія ас 5, 8/.
Малолітній ОСОБА_6 проживає спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1, з 09.11.2015 є вихованцем різновікової групи Угроїдського дошкільного навчального закладу ясла-сад Угроїдської селищної ради, батьки дитини не займаються вдома навчально-виховною діяльністю хлопчика, не приділяють уваги культурно-гігіенічним навичкам дитини, мали заборгованість за харчування, з дошкільного закладу малолітнього часто забирають не батьки, а інші дорослі особи, свята в дошкільному закладі відповідач відвідує в стані алкогольного сп'яніння, не завжди з'являється на батьківські збори, на ремонтних роботах в ДНЗ мати присутня не була, а був присутній старший брат малолітнього ОСОБА_1 /копія ас 12, ас 13, 32, 120/.
Рішенням комісії з питання захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації №5/3 від 27.05.2016 попереджено ОСОБА_7 про необхідність створення належних умов для повноцінного росту та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_6, тісніше спілкування з адміністрацією інтернатного закладу та більше приділяти увагу вихованцю неповнолітньої дитини ОСОБА_1 Сім'ю ОСОБА_7 взято під соціальний супровід / ас 86-90/.

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 19.07.2016, 02.01.2017 та 10.01.2017, а також наданих до суду копій фотографій вбачається, що умови для виховання та розвитку дітей в родині ОСОБА_7 не задовільні, в будинку брудно, дуже малий харчовий запас продуктів харчування, кухня знаходиться в незадовільному стан /копія ас 9, 72, 77, 91-105/.

ОСОБА_7 написала власноручно пояснення, з якого слідує, що на момент перевірки кошти на придбання продуктів харчування відсутні, невелика наявність продуктів харчування та консервації. Молочні продукти для дітей відсутні. Миючих дитячих засобів немає, дитина окремого дитячого ліжка не має, спить разом з матір'ю в кімнаті, яка не опалюється по причині несправності газового конвектора / копія ас 75-76/.

Постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 26.10.2016 ОСОБА_7 за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП і накладено стягнення у виді попередження / копія ас 85/.

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 13.09.2016 на адресу начальника служби у справах дітей Краснопільської РДА з вимогою вирішити питання щодо позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав /копія ас 18/.

Угроїдською селищною радою надані характеристики від 20.10.2016 та 26.01.2017 на ОСОБА_7, за якими вбачається, що остання в побуті та громадських містах поводиться незадовільно, зловживає спиртними напоями, схильна до брехні, має скандальний характер. Опалення в будинку газифіковане, але в кімнатах брудно, меблі напівзламані, особисті речі не мають свого місця, ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_11 ніде офіційно не працюють, підсобного господарства не мають, присадибну земельну ділянку не обробляють, необхідних запасів продуктів харчування не мають, за кошти, що виплачуються на дітей управлінням соціального захисту райдержадміністрації, нічого для дітей не придбається, батьківська плата за дитячій садок не сплачується вчасно, є заборгованість /ас 10, 73/.

ОСОБА_7 на обліку в центрі зайнятості станом на 31 жовтня 2016 року та на обліку у лікаря-нарколога не перебуває /копія ас 16, ас. 17/.

Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно з частиною другою статті 171 СК України у суді ОСОБА_1 висловив свою думку з даного питання та підтвердив своє бажання позбавити матір батьківських прав. На його переконання, так буде краще і для нього, і для неповнолітнього брата. Родина опинилася у скрутному матеріальному становищі, майже без коштів на існування. Мати ніде не працює, зловживає алкоголем, в будинку постійні сварки, невідомі люди, часто матір відправляла і його за самогоном .

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд знаходить зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідченнями ухилення відповідача як матері від виховання дітей та її винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками, доводи позивача відповідачем не спростовані, тому позов є обґрунтованим і підставним до задоволення відповідно до правил п. 2 частини першої статті 164 СК України.

При цьому суд погоджується з висновками органів опіки та піклування, оскільки базуються на ретельному з'ясуванні обставин справи і відповідають інтересам дітей.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Вказані докази в їх сукупності та взаємозв'язку є належними, допустимими та достатніми.

Судом також не встановлено, що відповідачу чинили перешкоди у виконанні належним чином свої батьківських обов'язків. Позивачем надано належні та достатні докази у підтвердження того, що залишати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 разом з відповідачем є для них небезпечним, що вони будуть страждати через відсутність піклування, неповноцінне виховання.

Крім зазначеного, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач згідно зі статтею 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при розгляді якого повинен довести, що він усвідомив свою протиправну поведінку щодо дітей, кається у скоєному, що його зміни у способі життя є глибокими і стійкими.

Згідно частин другої, третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить 1355 грн; віком від 6 до 18 років - 1689 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років станом на день розгляду справи у суді - не менше 406,50 грн /30 % від 1355 грн/, віком від 6 до 18 років - не менше 506,70 грн / 30 % від 1689 грн/.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати, тому вважає допустимим стягувати з ОСОБА_7 аліменти на дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частин від її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісяця.

Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дітей стягувати від дня звернення до суду з 24.11.2016.

Відповідно до п.1 частини першої статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

У відповідності до положення частини третьої статті 166 та частини третьої статті 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Саме тому, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити особисті рахунки у відділенні Державного ощадного банку України на ім'я: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до частини п'ятої статті 164 СК України необхідно надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», що діяв на час подачі позову до суду. При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому, суд стягує з відповідача на судовий збір за позовну заяву про позбавлення батьківських прав в розмірі 551 грн. 20 коп. та за позовну вимогу про стягнення аліментів на дітей в розмірі 551 грн. 20 коп., а всього в розмірі 1102 грн 40 коп. в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 158, 169, 197, 209, 214 - 215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як орган опіки та піклування задовольнити.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Суми Сумської області, зареєстровану за проживанням: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, позбавити батьківських прав відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Суми,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження смт Угроїди Краснопільського району Сумської області, та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області.

Надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягувати з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Суми Сумської області, громадянки України, зареєстрованої за проживанням: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які підлягають перерахуванню на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України, у розмірі 1/3 частин від її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісяця, починаючи з 24 листопада 2016 року .

Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Зобов'язати орган опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду - відкрити особисті рахунки на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відділенні Державного ощадного банку України за місцем проживання дітей.

Стягнути з ОСОБА_7 1102 /одну тисячу сто дві/ гривні 40 копійок судових витрат, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код одержувача за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок одержувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), у графі «призначення платежу» вказати «*;101; НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як орган опіки та піклування, Краснопільський районний суд Сумської області».

Заочне рішення може бути переглянуто Краснопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Скарга подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя А.І.Косар