Справа № 510/85/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

В складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка у попереднє судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: повторне свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 12.07.2016 р.; копія паспорта ОСОБА_1

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 18.09.2007 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. уклали шлюб, який був зареєстрований Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 133. Після укладення шлюбу прізвище позивачки залишено без змін - «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАГС, тому позивачка вимушена була звернутись до суду із даним позовом.

У своїй позовній заяві позивачка зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують майже сім місяців, у зв'язку з тим, що між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивачка не бажає зберегти шлюб, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Спору майнового характеру у подружжя, не має.

Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 130, 174, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.110-114 Сімейного кодексу України, -

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.09.2007 р. Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 133 - розірвати.

3. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Ренійський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін