Справа № 578/361/17
провадження № 2/578/197/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2017 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальність агрофірма «Хвиля» /далі - ТОВ АФ «Хвиля»/,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням його уточнення, просила стягнути з ТОВ Агрофірма «Хвиля» на її користь збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 4814,21 грн, понесені витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1200 грн, а також 640 грн судових витрат. Вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2017 о 14.50 год в АДРЕСА_1, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «HYUNDAI SONATA» державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, та автомобіля ВАЗ 21074 державний номер НОМЕР_2, який належить ТОВ АФ «Хвиля», під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.01.2017 винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_2, який на день пригоди знаходився у трудових відносинах із ТОВ Агрофірма «Хвиля». Завдані позивачу внаслідок ДТП матеріальні збитки було відшкодовано страховою компанією власника авто ВАЗ 21074 державний номер НОМЕР_2 згідно полісу, за винятком відшкодування втрати товарної вартості автомобіля «HYUNDAI SONATA» внаслідок втрати товарного виду, яка, згідно висновку автотоварознавчого дослідження, становить 4814,21 гривень. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану шкоду, позивач просить стягнути з останнього матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в судовому порядку.

Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв Позивач уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі / ас 71, 86/.

Третя особа не з'явилася в судове засідання, повідомлена належним чином в порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 74 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/, причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позовних вимог на адресу суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло /ас 82-83/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 10.01.2017 о 14.50 год в АДРЕСА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYUNDAI SONATA» державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, та автомобіля ВАЗ 21074 державний номер НОМЕР_2, який належить ТОВ АФ «Хвиля», під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.01.2017 винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_2, який дійсно на час скоєння ДТП працював водієм ТОВ АФ «Хвиля» /копія ас 6/.

Згідно висновку за № 25 від 02.03.2017 автотоварознавчого дослідження вартості матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «HYUNDAI SONATA» внаслідок ДТП, яке сталося за вищевказаних обставин, даного судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3, втрата товарної вартості КТЗ становить 4874,21 гривень /ас 9-14/.

Відповідно до квитанції № 40 від 24.02.2017 вартість проведення експертизи визначення матеріального збитку КТЗ «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, становить 1200 гривень / ас 40/.

В силу частин третьої та четвертої статті 61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Згідно пункту 32.7 статті 32 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко визначено, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1172, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (стаття 214 ЦПК України).

Суд розглядає справу у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами у відповідності до вимог статей 60, 137 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про обгрунтованість позову, доведеність порушення прав та інтересів позивача і необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 42, 58 - 61, 79, 88, 158,169,197, 209, 214-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Хвиля»( с. Осоївка пров. Заводський, буд. 4 Краснопільського району Сумської області на користь ОСОБА_1 місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, номер карткового рахунку НОМЕР_3 ТВБВ № 10018/0145 філії-Сумського облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 337568 суму збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригодив розмірі 4814 грн 21 коп., понесені витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1200 грн, а також 640 грн 00 коп. судових витрат, а усього 6654/ шість тисяч шістсот п'ятдесят чотири/ гривні 21 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І.Косар