АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1162/17 Номер провадження 22-ц/786/1959/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
10 серпня 2017 року м. Полтава
10 серпня 2017 року колегією суддів апеляційного суду Полтавської області було скасовано рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2017 року та постановлено у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
Як доповідач у справі вважаю рішення апеляційного суду помилковим з наступних підстав.
Прийшовши до висновку, що позивач не має право на стягнення компенсаційних виплат у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати , так як заробітна плата йому не виплачена, та неможливо провести обчислення компенсаційних виплат та в зв'язку з тим, що позивач в позовні заяві не прохав стягнути на його користь саме компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати , судом апеляційної інстанції зроблені висновки, які суперечать вимогам матеріального та процесуального права.
У відповідності з вимогами с т. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суду суд встановлює, які правовідносин сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Якщо позивачем не зазначено норму матеріального права, або її зазначено помилково суд зобов'язаний самостійно визначити норму права яка підлягає застосування до даних правовідносин, що не є виходом за межі позовних вимог, не порушує принципи змагальності сторін , та вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 місцевий суд вірно встановив правовідносини , які виникли між сторонами, та яка норма права підлягала до застосуванню .
З поданої позовної заяви вбачається, що позивач прохав стягнути на його користь проіндексованої заробітної плати при цьому взагалі не посилався на норми матеріального права.
Місцевий суд правильно встановив, що правовідносини між сторонами є трудовими та при вирішенні спору застосував вимоги Закону України «Про оплату праці», Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року.
Даючи оцінку проведеного позивачем розрахунку, який він назвав індексацією заробітної плати необхідно зробити висновок . що фактично позивач прохав стягнути компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період січень 2014 року - січень 2017 року.
Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру. Перелік таких доходів наведено в п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).
Нарахування компенсації провадиться безпосередньо перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць (п. 5 Порядку № 159).
Якщо індекс споживчих цін наростаючим підсумком не перевищує 100 %, компенсація не нараховується. Компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати індексації не підлягає.
Формула порядку розрахунку компенсації заробітної плати:
Ск = ЗПчист х (Iі х Iі + 1 х… х In х 100 - 100) : 100, де
Ск - сума компенсації;
ЗПчист - сума заробітної плати після вирахування з неї всіх обов'язкових утримань (тобто «до виплати працівнику»), але не виплачена у строк не з вини працівника;
Iі - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, наступного за місяцем нарахування заробітної плати (ділений на 100);
In - індекс споживчих цін (індекс інфляції) місяця, що передує місяцю виплати заборгованості (ділений на 100).
З наданого позивачем розрахунку вбачається що ним застосовано саме такий механізм нарахування компенсаційних виплат. (вірно взято щомісячні індекси споживчих цін)
Таким чином предметом позову є саме стягнення компенсації в зв'язку з несвоєчасним обрахуванням заробітної плати.
Також з матеріалів справи слідує, що відповідач не виконує свої обов'язки щодо виплати заробітної плати більше чотирьох років.
Закон не містить прямої вказівки про те, що працівники в разі тривалої затримки виплати заробітної плати позбавлені можливості стягувати за відповідні періоди складові частини заробітної плати до яких відноситься компенсація за затримку виплати заробітної плати.
Висновки місцевого суду про задоволення позовних вимог є законними та обґрунтованими.
В ході розгляду справи в апеляційному порядку було з'ясовано що частину грошових коштів відповідач виплатив в 2013 році.
В зв'язку з чим судом апеляційної інстанції було надано можливість сторонам провести перевірку правильності нарахування компенсаційних виплат, позивачем проведено самостійне обрахування цих вимог, а відповідач відмовився перевірити правильність нарахування.
Таким чином суд апеляційної інстанції повинен був змінити судове рішення, уточнити характер присуджених грошових сум, зазначити період за який ці суми обраховані та визначити точний розмір цих сум.
Суддя : П.С. Абрамов