Справа № 492/641/17
Провадження № 2/492/517/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі: головуючого - судді Варгаракі С.М., при секретарі судового засідання - Богдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Арцизі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування про скасування усиновлення та за зустрічною позовною заявою Арцизької районної державної адміністрації, як органу опіки в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили суд скасувати усиновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишити її під опікою та піклуванням служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області до остаточного вирішення питання влаштування дитини.

Арцизька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування заявлені позовні вимоги не визнала та звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітньої дитини та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує, що стосунки між батьками та дитиною неприязні, відповідачі категорично відмовляються від виховання та утримання дитини, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовились від свого позову про скасування усиновлення, просили суд закрити провадження у справі. Зустрічний позов визнали частково та не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині стягнення з них аліментів просили суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічною позовною заявою - органу опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області Мінчев А.І. позовні вимоги підтримав повністю та просив суд зустрічну позовну заяву задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

В судовому засіданні відповідно до ст. 171 СК України була допитана неповнолітня ОСОБА_3, яка пояснила суду, що просить суд скасувати її усиновлення батьками ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки їй вони приділяли мало уваги, вона не знаходила взаємної мови з братами і батьками.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, надані сторонами, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вважає, що провадження у справі за первісною позовною заявою слід закрити, зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивачі за первісним позовом попереджені про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і вони не зможуть повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для не прийняття відмови від первісного позову судом не встановлено, оскільки дії позивачів або відповідача не суперечать закону, не порушують чиї не будь права, свободи або інші інтереси.

В зв'язку з відмовою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 від свого позову про скасування усиновлення та закриття провадження у справі, суд вважає за можливе закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування про скасування усиновлення.

Щодо зустрічної позовної заяви Арцизької районної державної адміністрації, як органу опіки в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід звернути увагу на наступне.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2013 року, громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була усиновлена малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після набрання зазначеним рішенням законної сили, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 05 грудня 2013 року були внесені зміни в актовий запис про народження дитини та видане повторне свідоцтво про народження дитини на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

Після усиновлення дитини ОСОБА_3 почала мешкати разом з новою родиною за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Як видно з висновку органу опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 18.07.2017 року № 01-34/1142 та рішення № 1 від 30.06.2017 року, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ОСОБА_2 відносно їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31 - 34).

Факти ухилення від виконання батьківських обов'язків про дитину підтверджуються:

- протоколом бесіди голови Арцизької районної державної адміністрації з ОСОБА_2, складений 25 грудня 2013 року начальником служби у справах дітей Арцизької райдержадміністрації про те, що ОСОБА_3 не може знайти порозуміння з іншими рідними дітьми, тому в сім'ї постійно відбуваються сварки, скандали. З метою налагодження відносин в сім'ї, батькам було рекомендовано звернутися за допомогою психолога, працівників служби у справах дітей для проведення відповідної роботи з ними та дітьми (а.с. 40);

- довідкою, виданою заступником директора Арцизького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4 - ліцей», де вказано, що ОСОБА_3 знаходиться у дружніх стосунках зі всіма дітьми класу, на перервах та у вільний час намагається бути поруч з класним керівником, ділиться з нею враженнями, охоче виконує доручення. Карина здатна відстоювати свою позицію, справляє враження уважної дитини, яка виконує рекомендації вчителя, постійно відвідує шкільну бібліотеку. Педагогами рекомендовано батькам ОСОБА_3 більше спілкуватися з дитиною (а.с. 41);

- протоколом бесіди з ОСОБА_2, складений 10 січня 2014 року службою у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області про те, що з усиновленою дитиною потрібно працювати, необхідно створити всі умови для її адаптації в сім'ї. В ході проведення бесіди ОСОБА_2 повідомила, що не бажає отримати допомогу від практичного психолога для налагодження контактів з дитиною, відмовляється від допомоги психолога, а також від утримання та виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42);

- актом обстеження житлово-побутових умов малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного 31 січня 2014 року службою у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 44);

- доповідною запискою завідувача сектору з питань усиновлення опіки та піклування служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації від 24.04.2015 р. № 01 - 22/252 про те, що 24 квітня 2015 року, відповідно до п.п.103,104 постанови Кабінету міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» спеціалісти служби у справах дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали намір скласти звіт про умови проживання та виховання усиновленої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дитини, ОСОБА_2 відмовилась від надання дозволу на проведення обстеження житлово-побутових умов дитини (а.с. 47);

-доповідною запискою завідувача сектору з питань усиновлення опіки та піклування служби у справах дітей Арцизької районної державної адміністрації від 14.05.2015 р. № 01 - 22/307 про те, що 14.05.2015 року спеціалісти служби у справах дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знов мали намір відвідати родину та скласти звіт про умови проживання та виховання усиновленої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Двері відчинив батько ОСОБА_1, який відмовився надати дозвіл на проведення обстеження житлово-побутових умов дитини (а.с. 51).

-протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини Арцизької районної державної адміністрації № 6 від 30 червня 2017 року, про надання згоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 на позбавлення їх батьківських прав відносно їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова Пленуму від 30 березня 2007 р. № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 242 СК України усиновлювач може бути позбавлений батьківських прав. При цьому настають наслідки, встановлені ст. 166 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. 1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

В судовому засіданні з досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 ухиляються від виконання свого обов'язку по вихованню своєї дитини ОСОБА_3, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Таким чином, враховуючи думку дитини ОСОБА_3, яка в судовому засіданні просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зважаючи на визнання відповідачами за зустрічним позовом позовних вимог в цій частині, тому позовні вимоги зустрічного позову в частині позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню у відповідності до ст. 164 СК України.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги органу опіки та піклування про стягнення з відповідачів аліментів, оскільки позивачем не вказано, на користь кого їх слід стягувати, не зазначена конкретна особа, що в подальшому може утруднити звернення до виконання виконавчого листа, в якому повинна бути зазначена конкретна особа, на користь якої стягуються аліменти з відповідачів, із зазначенням точних її реквізитів. Крім того, при оформленні в подальшому опіки над дитиною, особа, на утриманні якої буде перебувати дитина, має право звернутися з цією вимогою до суду. Оскільки дитина ОСОБА_3 була позбавлена батьківського піклування та їй був наданий статус дитини - сироти, аліменти в цій частині не стягуються.

Також слід звернути увагу на те, що досить складним є питання про те, на чию користь необхідно стягувати аліменти на дитину, батьків якої позбавлено батьківських прав. Зважаючи на судову практику, суди вирішують питання про стягнення аліментів по-різному.

Так, наприклад, Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області рішенням від 22 травня 2007 р. у справі за позовом Ш.А. до Ш.В.О. та Ш.В.Н. про позбавлення батьківських прав аліменти з відповідачів стягнув на користь особи, яка буде законним опікуном або на користь закладу, до якого буде передано неповнолітнього Ш.А.

Якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником.

Якщо за рішенням суду дитина передається до відповідного дитячого закладу, то поширеною є думка про те, що аліменти не можуть стягуватися на користь такого закладу. Адже відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Крім того, практично не існує механізму контролю за цільовим використанням коштів, перерахованих як аліменти, зокрема на конкретну дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, суди переважно зобов'язують батьків перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування або інших державних установ. За відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини така практика вбачається правильною.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 186 СК України, на органи опіки та піклування, покладаються обов'язки за заявою платника аліментів або за власною ініціативною перевіряти цільове витрачання аліментів.

Згідно з ч. 2 ст. 243 СК України, опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом.

Як вбачається з норми ч. 2 ст. 244 СК України, саме орган опіки та піклування вирішує питання про призначення дитині опікуна або піклувальника, також нормою ст. 246 СК України, на орган опіки та піклування покладається контроль за умовами утримання, навчання та виховання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладах охорони здоров'я, навчальному, або іншому дитячому закладі, функцію опікуна або піклування щодо неї покладається на адміністрацію цього закладу.

Зважаючи на вищевикладені норми СК України та систематичний аналіз глави 15, глав 16 та 19 СК України, суд приходить до висновку, що аліменти можуть стягуватися з батьків, або інших осіб, на утриманні яких перебувала дитина, у встановленому законом порядку на користь іншої особи, або закладу, відповідно до ст. 245 СК України, яка має права опікуна або піклувальника відносно неповнолітньої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 244 СК України, на орган опіки та піклування не покладається обов'язків опікуна або піклувальника, а покладаються обов'язки щодо контролю за цільовим використанням коштів, за умовами виховання, проживання дитини, тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що органи опіки та піклування не має повноважень звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів, а такі повноваження з'являються у осіб, або органів, після встановлення опіки або піклування над дитиною, відповідно до норм СК України.

Таким чином, в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення аліментів слід відмовити з наведених вище підстав.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 15, 150, 152, 155, 164, 165, 166, 171 СК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 60, 205, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування про скасування усиновлення в зв'язку з відмовою позивачів від позову.

Зустрічну позовну заяву Арцизької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні зустрічної позовної заяви Арцизької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду С.М. Варгаракі