Справа № 456/1804/17
Провадження № 2/456/1392/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, які 03.07.2017 року уточнив її представник ОСОБА_3, та просять стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання в Стрийському коледжі ЛНАУ, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з 13.04.2017 року, на період її навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років, та додаткові витрати в розмірі ? частини витрат на оплату її навчання згідно з договором № Т-1/9 від 29.08.2014 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2016 року, яке набрало законної сили 03.10.2016 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. У шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач відмовлявся брати участь в утриманні доньки ОСОБА_4, а тому вона в 2016 році звернулась з позовом до суду про стягнення з нього аліментів. За результатами розгляду справи було вирішено стягувати з відповідача грошові кошти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 02.02.2016 року і до повноліття дитини. 13.04.2017 року ОСОБА_4 виповнилося вісімнадцять років, але вона навчається на денній формі навчання у Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету і закінчує навчання 10.02.2018 року. Вартість річного навчання складає 5000 грн. З огляду на те, що донька, досягнувши повноліття, продовжує навчатись і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, позивачка вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати кошти на її утримання. Під час попереднього розгляду справи про стягнення аліментів на утримання на той час неповнолітньої доньки судом було встановлено, що відповідач є головою фермерського господарства, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, з якого вбачається, що вартість корівника, співвласником якого є відповідач, становить 834020,00 грн. Також судом встановлено, що відповідач є головою фермерського господарства «Помірки», яке розташоване на території с. Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, площа закріплених земель становить 97,22 га землі. За статистичними даними на 01.11.2016 році у фермерському господарстві «Помірки» є в наявності 35 голів великої рогатої худоби, в тому числі 27 корів, а за 2015 рік господарство виплатило 105,09 грн. орендної плати за використання земельних паїв. До того ж, судом встановлено, що донька знаходиться на її утриманні, у неї немає можливості самостійно забезпечувати потреби останньої, а батько відмовляється брати участь в її утриманні. Зважаючи на те, що вказані обставини встановлені судом, рішення якого на даний момент набрало законної сили, в силу ст. 61 ЦПК ці обставини не підлягають доказуванню в даному цивільному спорі. У попередній справі суд апеляційної інстанції, врахувавши обставини, зазначені в ст. 182 СК України, прийшов до висновку, що з відповідача в її користь слід стягувати аліменти в розмірі 1000 грн. Саме таку суму аліментів погодився сплачувати відповідач, зазначивши про це у поясненнях до апеляційної скарги. Відтак, при визначенні розміру аліментів, які повинен сплачувати відповідач на утримання повнолітньої доньки, позивачка виходить з інтересів доньки, її віку, статі і матеріального становища, а також матеріального становища відповідача. З огляду на те, що навчання ОСОБА_4 в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету несе передбачувані для батьків витрати з оплати за її навчання, вважає, що відповідач повинен сплачувати додаткові кошти в розмірі ? частини витрат на навчання за навчальний семестр згідно з п. 4 договору №Т-1/9 від 20.08.2014 року про навчання, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг. У попередній справі судом встановлено, що вона проживає разом з донькою ОСОБА_4 в м. Стрию по вулиці Паращівця, 8, винаймаючи житло в гр. ОСОБА_5 на безоплатній основі. В силу ст. 61 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає, а тому вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона проживає з мамою ОСОБА_1 в будинку її подруги по вулиці Паращівця, 8 у м. Стрию, з батьком не спілкується, він взагалі не надає допомоги на її утримання.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов заперечив, просить у його задоволенні відмовити у звязку з недоведеністю предмета спору та повною відсутністю доказів по справі, суду пояснив, що у відповідача мінливий дохід, тобто на сьогоднішній день він не отримує жодного доходу і не має змоги утримувати повнолітню дочку. Крім цього, позивачка ОСОБА_1 не надала суду належних та відповідних доказів, які б підтверджували її позовні вимоги щодо предмету спору та вказували на отриманий дохід відповідача, з якого він міг би сплачувати аліменти. Крім цього вважає, що позовна заява подана та підписана особою без належної правоздатності та дієздатності, оскільки у мотивувальній частині рішення судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області встановлено, що ОСОБА_1 не проживає разом з сімєю, в тому числі з дочкою більше року.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14.

Чинне законодавство України зобовязує дотримуватись засад справедливості, добросовісності та розумності у врегулюванні сімейних відносин відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 ч. 9 СК України).

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-СГ № 099170 від 20.04.1999 року, актовий запис № 5.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.04.2017 року зобовязано ОСОБА_2 сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 02.02.2016 року і до повноліття дитини /а.с. 8-9/.

З довідки № 1593 від 04.04.2017 року судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається в Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету (І рівень акредитації) на ІІІ курсі спеціальності «Туристичне обслуговування» денної форми навчання за контрактом і закінчує навчання 10.02.2018 року /а.с. 10/.

Відповідно до договору № Т-1/9 від 28.08.2014 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг, укладеного між Стрийським коледжом Львівського національного аграрного університету та ОСОБА_1, студентка ОСОБА_4 здійснює навчання за спеціальністю «Туристичне обслуговування», денна форма, термін навчання 3 роки 6 місяців, вартість освітньої послуги становить 5000 грн. за навчальний рік, які позивачка повинна вносити безготівково, за кожен навчальний семестр /а.с.11/.

Згідно з наданою інформацією Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 25432/10/13-11-08-01 від 27.06.2017 року на імя ОСОБА_2 відкриті наступні банківські рахунки: номер рахунку 5 в АБ «Укргазбанк», номер рахунку 5 в АБ «Укргазбанк», номер рахунку 280055970 в ЛОДАТ «Райффайзен банк Аваль» м. Львів, номер рахунку 2799 в АБ «Укргазбанк» /а.с. 24/.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 в період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року отримав 9600,00 грн. заробітної плати від ФГ «Помірки» /а.с. 25/.

Як вбачається з довідки № 3777/10/13-11-13-0 від 12.07.2017 року, виданої Стрийською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області, ОСОБА_2 протягом 2016 року та першого півріччя 2017 року перебував на загальній системі оподаткування і згідно поданої податкової звітності доходів за вказаний період не отримував /а.с. 39/.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що судам необхідно звернути увагу на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Як розяснено в п. 20 Постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у Стрийському коледжі Львівського національного аграрного університету на ІІІ курсі спеціальності «Туристичне обслуговування» денної форми навчання за контрактом /а.с. 10/. Навчання ОСОБА_4 закінчується 10.02.2018 року. Вартість освітньої послуги становить 5000 грн. за навчальний рік, що передбачено п. 4.2 договору № Т-1/9 від 28.08.2014 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг /а.с. 11 на звороті/.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.04.2017 року, що набрало законної сили, встановлено, що відповідач є головою фермерського господарства «Помірки», яке розташоване на території с. Воля-Задеревацька Стрийського району Львівської області, площа закріплених земель становить 97,22 га землі, вартість корівника, співвласником якого є відповідач, становить 834020,00 грн. Також судом встановлено, що за статистичними даними на 01.11.2016 році у фермерському господарстві «Помірки» є в наявності 35 голів великої рогатої худоби, в тому числі 27 корів, а за 2015 рік господарство виплатило 105,09 грн. орендної плати за використання земельних паїв, що не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Як встановлено з пояснень сторін та з долучених до матеріалів справи доказів, позивачка ОСОБА_1 не працює, проживає з дочкою на найманій квартирі, відповідач ОСОБА_2 є головою фермерського господарства «Помірки» та отримує заробітну плату, яка за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року становила 9600,00 грн. /а.с. 25/.

Суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що позивачка не проживає з дочкою ОСОБА_4, а тому є неналежним позивачем, що, на його думку, встановлено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.04.2017 року, оскільки вказані обставини зазначені відповідачем в апеляційній скарзі на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2016 року, а не встановлені самим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.04.2017 року та спростовані поясненнями третьої особи ОСОБА_4, яка в судовому засіданні ствердила, що проживає разом з матірю в її подруги по вул. Паращівця, 8 в м. Стрию, винаймаючи в неї житло на безоплатній основі.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, які мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання повнолітніх дочки, сина. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для їх життя, але в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на повнолітніх дочку, сина, вимагаються додаткові, розмір яких повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на них.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на повнолітню доньку, що продовжує навчання, суд виходить з того, що згідно з довідкою про доходи /а.с. 25/ дохід відповідача в період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року становив 9600 грн., згідно з довідками Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області відповідач має відкриті в банківських установах рахунки та як субєкт підприємницької діяльності протягом 2016 року та першого півріччя 2017 року перебував на загальній системі оподаткування і доходів за вказаний період не отримував /а.с. 24, 39/.

Відтак, враховуючи пояснення представників сторін, третьої особи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, тобто з відповідача на користь повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають стягненню аліменти на час її навчання у твердій грошові сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня предявлення позову до завершення останньою навчання, що відповідатиме потребам повнолітньої доньки і можливостям платника.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно належним чином необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, як і вимога щодо стягнення аліментів, починаючи з 13.04.2017 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому аліменти за минулий час, тобто з 13.04.2017 року стягненню не підлягають.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_4 навчається на платній формі навчання, вартість якого становить 5000 грн., тому з відповідача на користь ОСОБА_1 також підлягають стягненню додаткові витрати на доньку ОСОБА_4 в розмірі 2500 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 185, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 14.06.2017 року і до закінчення нею навчання, тобто до 10.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, 640 (шістсот сорок) гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Л.В.Гула

Повний текст рішення складений судом 11.08.2017 року.