Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 325/1481/16Головуючий у 1-й інстанції Васильцова Г.А.
Пр. № 22-ц/778/850/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (надалі ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

04 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача за договором № б/н від 14 листопада 2013 року заборгованість станом на 19 жовтня 2016 року у розмірі 64312,89 грн., яка складається з наступного: 8784,93 грн. - заборгованість за кредитом; 48939,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість по пені і комісії, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 3038,71 грн. (процентна складова), від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також понесені судові витрати 1378,00 грн.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року (а.с. 58-59) позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2013 року у сумі 21123,79 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 8784,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9288,86 грн., заборгованість по комісії - 3050,00 грн.; а також стягнути судові витрати у розмірі 452,61 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_3 із зазначеним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 64-68) просив рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позовні вимоги Банку в частині зменшення позовних вимог за процентами в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с.80), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 82).

У судовому засіданні 02 березня 2017 року було розпочато розгляд цієї справи по суті апеляційним судом (а.с. 87-88) за відсутності належним чином повідомленого про час і місце розгляду цієї справи відповідача ОСОБА_3 (а.с. 85): заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, у розгляді справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання представника Банку про надання часу для надання додаткових пояснень та матеріалів з метою повного та всебічного апеляційного перегляду цієї справи в межах доводів апеляційної скарги Банку.

26 квітня 20017 року ОСОБА_2 надав апеляційному суду через канцелярію письмові пояснення із випискою за картковим рахунком ОСОБА_3 та копією інформаційного листа № 6643256 від 01.04.2014 року (а.с. 92-101).

У судове засідання 27 квітня 2017 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 89-91) всі особи, які беруть участь у цій справі, не зявились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки сторін у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у цій справі, та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті (п.2), змінити рішення (п.3).

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову Банку у цій справі в частині стягнення з відповідача на користь Банку 39650,39 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (розрахунок: заявлено Банком 48939,25 грн. задоволено судом за оскаржуємим рішенням суду 9288,86 грн.), керувався ст.ст. 549, 610, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності цих позовних вимог Банку у цій справі.

Оскільки, згідно і ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини ОСОБА_2 має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Банком надано суду першої інстанції у цій справі розрахунок заборгованості за договором станом на 19.10.2016 року (а.с.4-5) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 64312,89 грн., яка складається з наступного: 8784,93 грн. - заборгованість за кредитом; 48929,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3050,00 грн. заборгованість по комісії, а також штрафи 3538,71 грн..

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, Тарифами, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування Кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

Як вбачається з наданого Банком розрахунку заборгованості (а.с.4-5) у період з 25.12.2013р. по 31.08.2014р. Банком була встановлена процентна ставка за користування кредитом, як на поточну, так і на прострочену заборгованість, у розмірі 27,60% річних, у період з 01.09.2014р. по 31.03.2015р. у розмірі 32,40 % річних, у період з 01.04.2015р. по 19.10.2016. у розмірі 42,00% річних.

Дослідивши наданий розрахунок заборгованості, суд першої інстанції помилково встановив, що розрахунок процентів на поточну і прострочену заборгованість, починаючи з 01.09.2014 року здійснений Банком невірно.

Зокрма, у період з 01.09.2014р. по 31.03.15р. (212 днів) процентна ставка встановлена у розмірі 32,40% річних. За підрахунком суду сума процентів за цей період становить 1676,16 грн. (8784,93 (загальна сума поточної і простроченої заборгованості) х 32,40%: 360 х 212 = 1676,16).

У період з 01.04.2015р. по 19.10.2016р. (567 днів) процентна ставка встановлена у розмірі 42,00% річних. За підрахунком суду сума процентів за цей період становить 5811,23 грн. (8784,93 (загальна сума поточної і простроченої заборгованості) х 42,00%: 360 х 567 = 5811,23).

Загальна сума заборгованості по процентам станом на 01.09.2014 рік була визначена банком у сумі 1801,47 грн.

Таким чином, на думку суду першої інстанції, загальна сума процентів за користування кредитними коштами (поточна і прострочена заборгованість) за підрахунком суду становить 9288,86 грн., а не 48939,25 грн., як вказано Банком у розрахунку, а саме: (1801,47+ 1676,16+ 5811,23 = 9288,86).

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, останні ґрунтуються на припущеннях.

Оскільки, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв у цій справі у цій частині позовних вимог Банку повному та всебічному зясуванню всіх обставин цієї справи, зокрема не витребував у осіб, які беруть участь у справі виписку за картковим рахунком ОСОБА_3 тощо.

Так, із виписки за картковим рахунком ОСОБА_3 та інформаційного листа № 6643256 від 01.04.2014 року (а.с.93-101, наданих Банком апеляційному суду, та які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі як докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, на виконання апеляційним судом вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині в межах доводів апеляційної скарги Банку), встановлено, що Банком розміщені відповідні повідомлення про зміну процентів за договором. Це слідує із граф за 30.09.2014 р., 30.04.2015 р., 31.05.2015 р., 30.06.2015 р. та інші дати.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_2 має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2 зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів ОСОБА_2 не отримав від Клієнта повідомлення про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови.

Цьому праву Банка кореспондується обов'язок клієнта передбачений п.2.1.1.5.3, 2.1.1.5.4 Умов і Правил надання банківських послуг: отримувати виписки про стан картрахунку і про здійснені операції по картрахунку (п.2.1.1.5.3), у разі незгоди зі зміненими Умовами та/чи Тарифами звернутися до Банку для розірвання договору та сплатити всю заборгованість за договором (п.2.1.1.5.4).

Згідно інформаційного листа № 6643256 від 01.04.2014 р. інформація про нарахування з 05.04.2014 р. подвійних процентів на всю суму заборгованості за кредитом доведена до всіх клієнтів та працівників Банку.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги Банку про те, що при вищевикладених обставинах, рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі слід змінити, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у цій справі, рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині є незаконним та необґрунтованим.

Тому, рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині відмови Банку у стягненні з відповідача частини процентів та частини судового збору у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість по процентам за користування кредитом 39650,39 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку судові витрати, повязані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 2376,08 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову 860,28 грн. (розрахунок: 61274,18 грн. сума без штрафів *1378/64312,89 грн. = 1312,89 грн. стягнутий вже за рішенням суду першої інстанції у цій справі 452,61 грн.) +судовий збір за подачу апеляційної скарги 1515,80 грн., а.с. 63а).

Так як, в силу вимог ст.. 88 ч. 5 ЦПК України якщо суду апеляційної інстанції, не передаючи справи …ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2016 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині відмови Банку у стягненні з відповідача частини процентів та частини судового збору у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» () заборгованість по процентам за користування кредитом 39650,39 грн. (тридцять девять тисяч шістсот пятдесят гривень тридцять девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, повязані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 2376,08 грн. (дві тисячі триста сімдесят шість гривень вісім копійок).

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_4ОСОБА_5