Справа № 509/91/17
УХВАЛА

25 квітня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Роман ОСОБА_2» та ОСОБА_3 «Київський страховий дім», 3-тя особа ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ :

В своєму позові в редакції від 25.04.2017 р., представник позивачки просить суд, стягнути на користь позивачки : з ТОВ «Роман ОСОБА_2» матеріальні збитки у сумі 45384,04 грн., витрати на проведення оцінки 2050 грн., стягнути з ОСОБА_3 «Київський страховий дім» суму страхового відшкодування 49000 грн., невизначені суму пені, збитків від інфляції та 3% річних та покласти на відповідачів всі судові витрати, з посиланням на ДТП, яке трапилося з вини 3-ої особи ОСОБА_4 09.11.2016 р., внаслідок якого був пошкоджений транспортний засіб позивачки.

В судовому засіданні представником позивачки, було надано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту в межах позовних вимог на автомобіль НОМЕР_1, що належить ТОВ «Роман ОСОБА_2» згідно свідоцтва про реєстрацію т/з серії СХТ 540038 та заборонити відчуження вказаного автомобілю, мотивуючи це тим, що вказане товариство планує здійснити відчуження вищевказаного автомобілю з метою ухилення від сплати матеріальних збитків позивачці, вважаючи, що у випадку не накладення арешту і заборони відчуження вказаного т/з це призведе до неможливості виконання рішення суду, а вказаний т/з є єдиним майном вказаного товариства.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином не повідомлені, окрім представника відповідача ОСОБА_3 «Київський страховий дім», відносно яких до суду повернулось поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Заслухавши думку представника позивачки та дослідивши матеріали позову, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві повинно бути зазначено : причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України передбачає позов забезпечується, зокрема : накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

До своєї заяви про забезпечення позову, представник позивачки не надав будь-яких документальних доказів будь-якого правового обґрунтування співмірності заявлених позовних вимог та вартості вищевказаного рухомого майна (автомобілю НОМЕР_1), що позбавляє можливості суду пересвідчитись у співмірності заявлених позовних вимог на вимог про забезпечення позову.

Крім того, представником позивачки до своєї заяви не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачі ТОВ «Роман ОСОБА_2», які, як юридична особа здійснюють господарську діяльність на автомобілі НОМЕР_1, мають намір продати (відчужити) вказаний автомобіль, який належить їм на праві власності.

На думку суду, арешт і заборона відчуження вищевказаного автомобілю паралізує господарську діяльність ТОВ «Роман ОСОБА_2», що є неприпустимим згідно приписів вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що законні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, так як жодних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду представником позивачки суду не надані, а позовні вимоги (сума позову) є предметом доказування в процесі слухання даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Гандзій