АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/1186/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1058/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Лапко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

в с т а н о в и л а :

У грудня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 27 червня 2006 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті 39500 євро та зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2027 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування ним у розмірі 10,8% річних.

13 лютого 2009 року між вказаними сторонами укладено Додаткову угоду №1 щодо строку сплати процентів з 1 по 25 число (включно) кожного місяця.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, з ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 27 червня 2006 року, за яким він зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність позичальника і поручителя є солідарною.

Станом на 2 грудня 2014 року утворилась заборгованість ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування 27706,46 євро, що за курсом НБУ становить 520740,70 грн.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги (а.с. 95-96) просив суд стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 червня 2006 року станом на 2 грудня 2014 року в розмірі - 27706,46 євро, з яких: 25549,25 євро - заборгованість за кредитом, 2157,21 євро - заборгованість за процентами, та пеню в розмірі 5327,40 грн., з яких: 3270,31 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 2057,09 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, а також понесені судові витрати у розмірі 3654 грн. з кожного в рівних частках.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 27706,46 євро та 5327,40 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1827 грн. з кожного сплаченого судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просять його скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вважають рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Посилаються на те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_2 суми наданого кредиту. Судом також не перевірено відповідність поданих ксерокопій договорів (кредитного договору, договору поруки) їх оригіналам.

Також, як зазначають апелянти, судом безпідставно не застосовано позовну давність до частини позовних вимог, а саме трирічний строк - щодо виконання зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів, та однорічний строк - щодо вимог про стягнення пені. На підтвердження своїх доводів апелянти посилаються на п. 31 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Про необхідність застосування строків позовної давності було вказано і у заяві про перегляд заочного рішення.

На думку апелянтів, судом також безпідставно задоволено вимоги позивача в частині стягнення з поручителя коштів за договором поруки за межами 6-ти місячного строку.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2006 року між АКІБ «УкрСибанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого остання отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті 39500 євро та зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2027 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування ним у розмірі 10,8% річних (а. с. 6-13).

В забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, з ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 27 червня 2006 року, за яким він зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, відповідальність позичальника і поручителя є солідарною (а. с. 27-29).

22 жовтня 2014 року Банк звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із вимогою про погашення простроченої зоборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення (а. с. 52-55).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до вимог договору та вказаного кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання апелянтів на те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_2 суми наданого кредиту, також не перевірено відповідність поданих ксерокопій договорів (кредитного договору, договору поруки) їх оригіналам, є необґрунтованими. Так, за ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 64 того ж кодексу письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Оскільки належним чином повідомлені відповідачі, інтереси яких в судових засіданнях представляв адвокат (а.с. 71-71), що приймав участь у слухані справи, у судове засідання 25 січня 2016 року не з'явились, і від них не надійшло клопотання про витребування у позивача оригіналів спірних договорів та угоди, суд обмежився дослідженням належним чином завірених копій цих документів.

Крім того, матеріали справи містять розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що ОСОБА_2 отримала кредит та погашала його до квітня 2014 року.

Посилання апелянтів на те, що судом безпідставно не застосовано позовну давність до частини позовних вимог, а саме трирічний строк - щодо виконання зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів, та однорічний строк - щодо вимог про стягнення пені, суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, їх інтереси в судовому засіданні представляв представник (70-71). Заяву про застосування строку позовної давності до суду ні він, ні відповідачі не подавали. В заяві про перегляд заочного рішення заяви про застосування позовної давності не було (а.с.148)

Крім того, встановлено, що остання оплата по кредитному договору відбулась у квітні 2014 року, а з позовом банк звернувся у грудні 2014 року, що слідує з печатки на конверті (а. с. 58).

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Категорія: 19, 27

Доповідач - Купельський А.В.