АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/5826/15-ц Головуючий І інстанції - Іванова І. В.
Провадження № 2-др/790/64/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду харківської області від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про виділ ідеальної частки в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

встановив:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд вирішив: виділити ОСОБА_4 у власність в натурі на 8/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що знаходиться у спільній частковій власності, у житловій будівлі літ. А-1 - житлову кімнату 1-4, площею 8,7 кв. м., вартістю 4 784,00 грн., житлову кімнату 1-5, площею 10,2 кв. м., вартістю 5 608,00 грн., разом по житловим площею 18,9 кв. м. на суму 10 392,00 грн.; по надвірним спорудам: сарай літ. «В», вартістю 2 446,00 грн.; 1/2 частину хвіртки №5; 1/» частину огорож №2; разом по надвірним спорудам на суму 3 244,00 грн., усього на суму 12 838 грн., що на 2992 грн. менш ніж припадає на його ідеальну долю, по особисто побудованим 1/2 огорожі №11, вартістю 161,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 161,00 грн., усього на суму 12 999,00 грн.;

виділити ОСОБА_3 у власність в натурі на 17/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що знаходиться у спільній частковій власності у житловій будівлі літ. А-1 - житлову кімнату 1-3, площею 13,9 кв. м., вартістю 7 643,00 грн.; літ. «а»- житлову кімнату 1-2, площею 7,4 кв. м., вартістю 6062,00 грн., житлову кімнату 1-1, площею 9,3 кв. м. вартістю 7 618,00 грн., разом по житловим площею 30,6 кв. м. на суму 21 323,00 грн.; по надвірним спорудам: вбиральню літ «З» ; погріб літ «Г» погріб, вартістю 3 055,00 грн.; 1/2 частину хвіртки №5 ; 1/2 частину огорожи №2, разом по надвірним спорудам на суму 3 055,00 грн., усього на суму 24378 грн. , що на 2849 грн. 50 коп. менше ,чим приходиться на її ідеальну долю; по особисто побудованим вигрібну яму № 8 вартістю 1 229,00 грн.; 1/2 частину огорожі №11 ,вартістю 161,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 1 390,00 грн., усього на суму 25 768,00 грн.;

виділити ОСОБА_5 у власність в натурі на 75/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що знаходиться у спільній частковій власності у житловій будівлі літ. А-1: житлову кімнату 2-4, площею 15,2 кв. м., вартістю 8 358,00 грн.; житлову кімнату 3-5, площею 18,9 кв. м., вартістю 10 392,00 грн.; літ. А -1: житлову кімнату 2-3, площею 7,5 кв. м. вартістю 6 232,00 грн., коридор 2-5, площею 4,3 кв.м., вартістю 3 573,00 грн.; літ А 2 : житлову кімнату 3-4, площею 8,1 кв.м., вартістю 6 868,00 грн.; коридор 3-3, площею 4,0 кв.м., вартістю 3 392,00 грн.; літ. А 3 : коридор 3-1, площею 2,8 кв.м., вартістю 1 114,00 грн.; житлову кімнату 3-2, площею 20,2 кв.м., вартістю 8 036,00 грн.; комору 3-6, площею 3,3 кв.м., вартістю 1 313,00 грн.; кухню 3-7, площею 8,4 кв.м., вартістю 3 342,00 грн.; ванну 3-8, площею 2,8 кв.м., вартістю 1 114,00 грн.; літ. а 1- кухню 2-2, площею 10,7 кв.м., вартістю 6 967,00 грн.; літ а 3- коридор 2-1, площею 1,7 кв.м., вартістю 1 316,00 грн.; кухню 2-7, площею 3,0 кв.м., вартістю 2 323,00 грн.; разом по житловим площею 110,9 кв. м. на суму 64 340,00 грн.; по надвірним спорудам: літ «Д» гараж вартістю 16 491,00 грн.; літ. «Т» гараж вартістю 8 589,00 грн., разом по надвірним спорудам на суму 25 080,00 грн.. усього на суму 89420 грн., що на 5841 грн. 50 коп. більш ніж приходиться на її ідеальну долю; по особисто побудованим у літ. А 3 топочну 3-9, площею 2,5 кв.м., вартістю 995,00 грн.; в літ. «а -3» комору 2-6, площею 1,7 кв.м., вартістю 1 316,00 грн., коридор 2-8, площею 4,4 кв.м., вартістю 3 406,00 грн.; сарай літ. «Л» вартістю 1 961,00 грн., вигрібну яму № 9 вартістю 5 234,00 грн., огорожу № 10 , вартістю 12 173,00 грн., ворота № 6 вартістю 303,00 грн., разом по особисто побудованим на суму 25 388,00 грн., усього на суму 114 808,00 грн.;

перерозподілити частки у праві спільної часткової власності та визнати за ОСОБА_4 право власності на 8/100 частин, за ОСОБА_3 визнати право власності на 17/100 частини , за ОСОБА_5 визнати право власності на 75/100 частини будинку АДРЕСА_1.

Також суд вирішив, що для здійснення запропонованого варіантну поділу необхідно провести наступні переустаткування: 1) між приміщеннями 1-4, 1-5 та 1-3 демонтувати дверні блоки, закласти дверні прорізи; 2) між приміщеннями 1-4 та 1-5 демонтувати перегородку та утворити приміщення площею 18,9 кв.м.; 3) до приміщення 1-5 добудувати приміщення кухні площею на менше 7,0 кв.м. та тамбур глибиною не менше 1,5 м.; 4) в приміщенні 1-5 демонтувати віконний блок, розширити проріз, встановити дверний блок; 5) організувати окремі лази на горищне приміщення; 6) організувати самостійні системи газопостачання, освітлення, опалення та водопостачання.

варіант розподілу будинку літ. «А-1» приведено в додатку №1 до даного висновку;

перепланування виділених квартир будинку літ. «А-1» згідно з вимогами діючих норм та правил провести по проекту розробленому та узгодженому в встановленому законодавством порядку;

устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення і газопостачання. Переобладнання проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2009 «Организация строительного производства» і «Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією;

виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку загального користування площею 37 кв. м.;

виділити співвласнику ОСОБА_4 земельну ділянку площею 138 кв. м., що на 14 кв. м. менше ніж покладено на ідеальну частку ,в тому числі - 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 16,5 кв. м. та земельну ділянку площею 121,5 кв. м.;

виділити ОСОБА_3 земельну ділянку площею 376 кв.м., що на 80 кв. м. менше ніж покладається на її ідеальну частку , в тому числі : 1/2 частку земельної ділянки загального користування площею 16.5 кв. м., земельну ділянку площею 359,5 кв. м. ;

виділити співвласнику ОСОБА_5 земельну ділянку площею 703 кв. м., що на 94 кв. м. більше ніж покладено на ідеальну частку;

лінія земельної ділянки загального користування співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - з боку будинковолодіння АДРЕСА_2 від т. 12.4м, ліворуч на 3,0 м., праворуч та праворуч до паркану будинковолодіння АДРЕСА_2;

виділити ОСОБА_5 земельній сервітут для обслуговування та проведення ремонту вздовж будівель та споруд літ. «Л», «А3», літ. «А-2», літ. «а1», літ. «а3», літ «Е» шириною 1 метр, площею 25 кв.м.;

конфігурація земельної ділянки зазначена у висновку судової будівельно-технічної експертизи №2327/7579 від 29.07.2016 року.

Крім того, додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3, ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв'язку з його поділом між ними.; вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 2992 грн.; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 компенсацію у розмірі 2849 грн. 50 коп..

Вирішено питання розподілу судових витрат (т.1 а.с. 162-172).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 червня 2017 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року скасованоі ухваленонове.

Відмовленоу задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про виділ ідеальної частки в домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою (т.1 а.с. 240-244)

10.11.2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій, посилаючись на положення ст. 220 ЦПК України, просить ухвалити додаткове рішення, яким зобов'язати ТУ ДСА у Харківській області повернути грошові кошти у сумі 18026 грн. 13 коп., сплачені нею за квитанцією № Р24А186604104А48001, вказуючи, що при вирішення справи за її апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції не вирішив питання про повернення їй вказаних грошових коштів, які були нею сплачені у якості компенсації для забезпечення позовних вимог ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Особи, які приймають участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, а тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення в цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, положеннями зазначеної статті ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких судом може бути ухвалено додаткове рішення.

Викладені у заяві ОСОБА_3 обставини, на які вона посилається як на підставу ухвалення додаткового рішення, ні до жодного з передбачених ч. 1 ст. 220 ЦПК України пунктів переліку підстав ухвалення додаткового рішення не відносяться.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, жодна із сторін, у тому числі і позивач ОСОБА_4, не звертався до суду першої інстанції із заявою про прийняття та розміщення на рахунку ТУ ДСА у Харківській області 18026 грн. 13 коп., у якості забезпечення позовних вимог ОСОБА_4, а судом першої інстанції не постановлювалася у відповідності до вимог ч. 2 ст. 208, ст. 210 ЦПК України, ухвала про вирішення цього питання.

Відповідно до п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунку готівкою через банки або підприємства поштового зв'язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов'язково зазначаються реквізити банківського рахунку, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунку відомості про банк чи підприємство поштового зв'язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Питання присудження компенсації на підставі ст. 365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому саме судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала.

Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум.

Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Однак, враховуючи те, що ЦПК України не передбачає ухвалення додаткового рішення стосовно цього питання, колегія суддів приходить до висновку, що по даній справі відсутні підстави, передбачені ст. 220 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення, а тому згідно ч.5 ст. 220 ЦПК України у задоволенні заяви ОСОБА_3 слід відмовити, що не обмежує заявника звернутися у передбаченому законом порядку з відповідною заявою про повернення грошових коштів сплачених нею у якості компенсації для забезпечення позовних вимог ОСОБА_4 із зазначенням обставин, які свідчать про відсутність підстав для знаходження вказаних грошових коштів на депозитному рахунку суду.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 27, ч. 5 ст. 220, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський