Справа № 570/4747/16-ц
Номер провадження 2/570/349/2017
У Х В А Л А

24 квітня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі судового засідання Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування та передачу автомобіля та технчного паспорта, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі подали заяву про відвід головуючого у справі. Зазначають, що в провадженні головуючого перебували матеріали цтвільної справи за їх позовом про витребування електонасоса. Суддя відмовив в задоволенні позову, хоча раніше він говорив про те, що позивач може витребувати майно у відповідача. На даний час головуючий розглядає справу про витребування автомобіля та документів на автомобіль. При цьому суддя неодноразово наголошував про те, що немає підстав для задоволення заявленого позову. За наведеного просять задоволити заяву про відвід судді, покликаючись на положення п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 підтримав заяву. На пряме питання головуючого про те, чи дійсно суддя висловлювався в ході розгляду попередньої справи про те, що він відмовить у позові заявник не надав ствердної відповіді. Проте зазначає, що всіляко підтримує заяву про відвід.

Інші учасники в судове засідання не зявилися.

Заслухавши пояснення учасника процесу суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення.

До провадження головуючого були передані матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування та передачу автомобіля та технчного паспорта.

Так, головуючим раніше розглядалася справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3 про витребування майна та документів з чужого незаконного володіння, що стосувалася наступного майна позивачів: водозабірного насоса Євро-Аква НОМЕР_1 з усім необхідним обладнанням (клапаном, трубою і кабелем); зварювального апарата; шуруповерта; набора ключів від домоволодіння по вул. Рівненській, 44-Б, в с. Бармаки Рівненського району Рівненської області (справа № 570/2511/16-ц).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 28.11.2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач зазначає, що головуючий вже висловився про те, що відмовить в позові у справі № 571/4747/16-ц. Дана обставина не мала місця, оскільки законодавство забороняє судді висловлення своєї думки наперед з приводу тих справ, що перебувають в його провадженні.

Позивач по суті обгрунтовує свою заяву про відвід судді тим, що маючи рішення суду про відмову в задоволенні позову у справі № 570/2511/16-ц з великою вирогідністю допускає, що головуючий відмовить у задоволенні позову і в даній справі.

Але, очевидно, що через брак юридичної обізнаності заявник не знає того, що оцінка доказів проводиться суддею в нарадчій кімнаті, і знаходить свій вияв в прийнятому рішенні. Приймаючи те чи інше рішення суддя повинен навести відповідні мотиви. З цього слідує, що суддя не може надавати оцінку доказам безпосередньо під час розгляду справи чи наперед.

За нормам ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення судові, подавати свої доводи, висловлювати міркування та заперечення (ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Обов'язок з доказування покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду. Невиконання обов'язку з доказування для сторін й інших суб'єктів правового спору має матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

Про зазначені норми законодавства суд неодноразово пояснював позивачеві при розгляді справи № 570/2511/16-ц. Але позивач має чітко сформовану позицію, за якою «його слово» має переваги перед будь-якими іншими доказами і безапеляційно впевнений у тому, що ігнорування такої «вагомої» обставини однозначно свідчить про упередженість судді.

Зважаючи на складність і різноманітність життєвих явищ законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для відводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його обєктивність і неупередженість. Зважаючи на положення ЦПК України, що регулюють порядок заявлення відводів суд вважає, що заяви підлягають до задоволення.

Отже, зважаючи що позивач сприймає дії головуючого як такі, що порушують його права; сприймає дії головуючого, які спрямовані на встановлення обєктивної істини з урахуванням принципу змагальності сторін як порушення його прав; зважаючи на відсутність у позивачів юридичних знань, через призму яких вони б змогли обєктивно оцінити дії головуючого у справі, а в даному випадку в них склалася стійка й непохитна думка про те, що головуючий повсякчас порушує їх права, суд вважає, що заява про відвід підлягає до задоволення.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 20, ст. 209 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід задоволити.

Справу передати до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4