АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2166/17 Головуючий 1 інст. Нікуліна Л.П.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_1

за участю секретаря - Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на рішення Червонозаводскього районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Харківська міська рада про визнання права власності та перерозподіл часток у праві спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом, до ОСОБА_4, після уточнення якого просили визнати за ОСОБА_3 право власності на 78/1000 часток домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з прибудов літ. «б2», «б3», «б4», гаражів літ. «Р», «Х», а також 238/800 часток житлових будинків літ. «А-1», загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1», загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1, 3-10, колодязя № 2; визнати за ОСОБА_2 право власності на 792/1000 часток домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з житлового будинку літ. «Щ-2», загальною площею 134,6 кв.м., житловою площею 77,6 кв.м., сараю літ. «Ч», а також 306/800 часток житлових будинків літ. «А-1» загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1» загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1,3-10, колодязя № 2; визнати за ОСОБА_4 право власності на 130/1000 частки домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з 32/100 часток житлових будинків літ. «А-1», загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1» загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1,3-10, колодязя №2.

В обґрунтування позову посилались на те, що домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові належить їм та відповідачу на праві власності, що підтверджується листом КП «Харківське міське БТІ» № 1986 від 03.04.2015 року. Після набуття права власності на зазначене домоволодіння ОСОБА_3 власними силами та за власні кошти побудував прибудови літ. «б2», «б3», «б4», гаражі літ. «Р», «Х», а також житловий будинок літ. «Щ-2», сарай літ. «Ч». Однак, при здійсненні будівельних робіт вони не оформили дозвіл на початок будівельних робіт, у звязку з чим самовільно побудовану реконструйовану частку домоволодіння неможливо ввести до експлуатації та переоформити правовстановлюючі документи, у звязку з чим вимушені звернутися до суду.

Також позивачі просили перерозподілити частки зазначеного домоволодіння, які є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що новозбудовані обєкти у домоволодінні неможливо відокремити, а також те, що всі співвласники надали свою згоду на поліпшення спільного майна.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 78/1000 часток домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з прибудов літ. «б2», «б3», «б4», гаражів літ. «Р», «Х», а також 238/800 часток житлових будинків літ. «А-1», загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1», загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1, 3-10, колодязя № 2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 792/1000 часток домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з житлового будинку літ. «Щ-2», загальною площею 134,6 кв.м., житловою площею 77,6 кв.м., сараю літ. «Ч», а також 306/800 часток житлових будинків літ. «А-1» загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1» загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1,3-10, колодязя № 2.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 130/1000 частки домоволодіння № 89 по вулиці Рєдіна в м. Харкові, яка складається з 32/100 часток житлових будинків літ. «А-1», загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., «Б-1» загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м.,господарських будівель літ. «а», «а1», «Л», «Н», «Ц», огорож № 1,3-10, колодязя № 2.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будівельні роботи виконані забудовником з додержанням всіх будівельних, екологічних, санітарно-гігієнічних, пожежних норм та правил державних стандартів, це не порушує права інших осіб, таким чином суд визнав за позивачами право власності на новостворене нерухоме майно.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками.

З матеріалів справи вбачається, що домоволодіння № 89 по вулиці Комсомольській (Рєдіна) в м. Харкові належить на праві спільній частковій власності ОСОБА_4 32/100 частки на підставі договору дарування від 18.01.1989 року, посвідченого Першою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-76; ОСОБА_3 34/200 частки на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 12.04.1984 року, виданого РЖЕО Червонозаводського району м. Харкова та 102/800 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.09.2009 року ПХДНК № 6-2339; ОСОБА_2 306/800 частки на підставі договору дарування від 23.12.2011 року, посвідченого ПНХМНО ОСОБА_5, реєстровий № 1281 (а.с. 15).

Після набуття права власності на зазначене домоволодіння ОСОБА_3 побудував прибудови літ. «б2», «б3», «б4», гаражі літ. «Р», «Х», а також житловий будинок літ. «Щ-2», сарай літ. «Ч», що підтверджується технічним паспортом, виготовленим 19.11.2014 року ТОВ «ІНВЕНТ-ХАРКІВ» (а.с. 3-9).

Рішенням Харківської міської Ради № 12/15 від 20.11.2015 року «Про перейменування обєктів топоніміки м. Харкова» вул. Комсомольська в Червонозаводському районі м. Харкова перейменована на вулицю Рєдіна.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обовязковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затверджуваного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Постановою 12 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, повязаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, встановлено, що суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього.

Згідно приписів ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі не звертались до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення обєктів в експлуатацію у встановленому законом порядку, а одразу звернулись з позовом про визнання права власності.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Інформація про наявність у позивачів дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва обєктів та вводу їх в експлуатацію у встановленому законодавством порядку відсутня.

Враховуючи вище викладене відсутні підстави вважати позовні вимоги обґрунтованими та доведеними.

Оскільки обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими недоведені, а висновки суду не відповідають обставинам справи оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Червонозаводскього районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

ОСОБА_1