АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1193/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Задорожній В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБабенка В. М., Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Драбово-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6 та його представника - ОСОБА_8, які підтримали апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 звернулись до Драбівського районного суду Черкаської області із позовом до Драбово-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 та чоловік позивачки ОСОБА_9- ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина.

Позивачі вказують, що є спадкоємцями за законом першої черги, а тому у визначений законом строк подали до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_2 їм було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно не було зареєстроване померлим в органі, який здійснює його державну реєстрацію.

Крім того, зазначає ОСОБА_6, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1, оскільки правовстановлюючий документ на вказану квартиру оформлений на ім'я дружини померлого ОСОБА_9, а померлий за життя не виділив в натурі ? частину квартири і не отримав свідоцтво про право власності.

З метою захисту своїх прав ОСОБА_6 та ОСОБА_9 звернулись до Драбівського районного суду Черкаської області та просили постановити судове рішення, яким:

- визнати за ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальною площею 78,9 кв.м., житловою - 56,2 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_4);

- визнати за ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_3 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_5;

- визнати за ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 квартири (загальною площею 31,20 кв.м., житловою - 17,20 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальною площею 78,9 кв.м., житловою - 56,2 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, як частку в спільній сумісній власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_9 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальною площею 78,9 кв.м., житловою - 56,2 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_4), як частку в спільній сумісній власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_9 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_2 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_4);

- визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_3 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_5), як частку в спільній сумісній власності подружжя;

- визнати за ОСОБА_9 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_3 у зв'язку з технічною помилкою змінено на НОМЕР_5).

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_9 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_9, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, при неповному з»ясуванні обставин, що мають істотне значення дял правильного вирішення виниклого спору по суті, просять змінити рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року, скасувавши його в частині відмови в задоволенні їх позовних вимог щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на частки в спадковому майні: житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельних ділянок відповідно площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_5) та ухваливши в цій частині нове рішення, яким задовольнити заявлені ними позовні вимоги та визнати за ОСОБА_6, ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування за законом відповідно на ? та ? частини спадкового майна у вигляді: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,20 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_5).

В решті рішення суду - залишити без змін.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції до скасування в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_9 щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на частки в спадковому майні: житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельних ділянок відповідно площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_5) та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в цілому, посилаючись на те, що у спадкодавця ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не виникло право власності на спадкове майно, щодо якого заявлені вимоги, так як за життя спадкодавця не була проведена державна реєстрація права власності на зазначене майно у передбаченому законом порядку.

Проте, повністю із такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи із наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від 13 січня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, спадкодавець ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.14). Позивач ОСОБА_6 є сином ОСОБА_10, а позивачка ОСОБА_9 є дружиною спадкодавця.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 2.10.2012 року (а.с.18), а також договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 02.10.2012 року (а.с.20-21), посвідчених приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_11, спадкодавцем ОСОБА_10 було придбано наступне майно: - житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га з визначенням меж на місцевості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_2;

Згідно довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Драбівському районі Черкаської області 28.03.2016 року № 1747, згідно якої кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки НОМЕР_2 скасовано у зв»язку із технічною помилкою і змінено на кадастровий номер НОМЕР_4.

- земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,20 га з визначенням меж на місцевості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_3.

Згідно довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Драбівському районі Черкаської області 28.03.2016 року № 1748, згідно якої кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки НОМЕР_3 скасовано у зв'язку із технічною помилкою і змінено на кадастровий номер НОМЕР_5.

Вказані договори купівлі-продажу є чинними, не визнавалися недійсними в судовому порядку,однак, за життя, спадкодавцем ОСОБА_10 не була здійснена державна реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно у передбаченому законом порядку.

Оскільки на час укладання договорів ОСОБА_10 перебував у шлюбі з ОСОБА_9, то в силу ст.ст. 60, 63 СК України майно, набуте подружжям у власність належить їм на праві спільної сумісної власності.

Після смерті ОСОБА_10 позивачі звернулись до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане вище майно позивачам було відмовлено та роз'яснено право на звернення до суду за захистом їх спадкових прав. (а.с.16- 17).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 5 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд маг враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності па певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України).

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК України. При цьому слід маги на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України), а покупець є його законним володільцем.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтями 1296-1299 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відсутність державної реєстрації майнових прав у спадкодавця, не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

При наявності права набувача на майно на підставі нотаріально посвідченого договору, який не зареєстрований, позивачі позбавлені можливості реалізувати обов'язок його зареєструвати та, як наслідок, отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, але вони не позбавлені права на судовий захист.

Суд першої інстанції при вирішенні спору не звернув належної уваги на вищевказане і прийшов до передчасного висновку про те, що оскільки спадкодавець не набув право власності на майно, тому воно не може входити до складу спадщини.

З метою захисту прав позивачів колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_9 щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на частки в спадковому майні: житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельних ділянок відповідно площею 0,15 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_5) та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_6, ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування за законом відповідно на ? та ? частини спадкового майна у вигляді: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,20 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_5).

Разом із тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову ОСОБА_6 в задоволенні його позовних вимогах щодо визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, оскільки сукупністю зібраних по справі доказів об»єктивно підтверджено, що спірна квартира була придбана ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 травня 2013 року,посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, а про виділення в натурі частки майна із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_10 за життя не звертався і свідоцтва про право власності на частину даної квартири за життя не отримав.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про визнання за ними права власності на частки в майні в порядку спадкування за законом : житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельних ділянок відповідно площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_5) із ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року -змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на частки в спадковому майні: житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельних ділянок відповідно площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_4) та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення особистою підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: НОМЕР_5).

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування за законом відповідно на ? та ? частини спадкового майна у вигляді: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,15 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_4) ; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,20 га. за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: : НОМЕР_5).

В решті рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :