Справа № 462/5353/16 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/1332/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу .

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною. Стверджує, що суд безпідставно не взяв до уваги докази, які підтверджують його скрутне матеріальне становище та не звільнив його від сплати судового збору. Звертає увагу, що кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, навіть якщо його матеріальне становище не дозволяє йому сплатити судовий збір. Тому вважає, що повернувши його позовну заяву через несплату судового збору, суд порушив найголовніший принцип правової держави- це «доступ до правосуддя». Просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони по справі в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

У відповідності до статті 197 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що 06 жовтня 2016 року позивач по справі звернувся у Залізничний районний суд із позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення .

У позовній заяві позивач зазначив, що живе бідно, немає постійних доходів, має зобов»язання сплачувати аліменти, квартира без вигод, а відтак просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою судді від 07 жовтня 2016 року позовну заяву позивача ОСОБА_2 залишено без руху через несплату судового збору та не представлення суду доказів, які б давали можливісь оцінити його майновий стан перед тим як звільнити від сплати судового збору.

10 жовтня 2016 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк п»ять днів з дня отримання копії ухвали для сплати судового збору та подання необхідної кількості копій позовної заяви та копій всіх документів, що додаються до неї для відповідача. Окрім цього, позивачем не додано доказів, які б давали можливість суду звільнити його від сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали судді від 10 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2 надав суду довідку № 3900/13-03-13-01-08/425 від 04.04.2016 року із Залізничної об»єднаної державної податкової інспекції ГУДФС у Львівській області про майновий стан, копію позовної заяви для відповідача, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2010 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, довідку про склад сім»ї. Позивачем також додано копію касаційної скарги від 22.07.2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2016 року, якою його звільнено від оплати судового збору за подану ним касаційну скаргу (долучена до матеріалів справи) на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2016 року.

Незважаючи на додані позивачем документи на виконання ухвали від 10 жовтня 2016 року, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06 грудня 2016 року визнано неподаною позовну заяву ОСОБА_4 та повернуто її останньому.

Колегія суддів не погоджується із ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06 грудня 2016 року виходячи з того, що постановляючи ухвали 07 жовтня 2016 року, 10 жовтня 2016 року суд не зазначив суму для сплати судового збору та рахунок на який ця сума повинна бути сплачена. Окрім цього, судом не враховано додані до справи документи на виконання вимог ухвали та документи що підтверджують майновий стан позивача.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може звільнити від сплати судового збору.

Згідно з ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами статті 311 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Виходячи із вище наведенного, колегія суддів ввважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 06 грудня 2016 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_6