Справа № 720/1427/17
Провадження № 2/720/783/17
18 жовтня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Факащук А.П.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. З 2010 року у вказаній квартирі окрім позивача також була прописана його колишня дружина ОСОБА_3. Однак, оскільки він з відповідачкою припинили свої подружні відносини, остання виїхала квартири та проживає окремо, з обліку реєстрації з його квартири не знялася та в добровільному порядку не бажає зробити цього. Вказана обставина створює йому перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.
Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідачки та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 24 вересня 1992 року.
Відповідачка зареєстрована в даному домоволодінні, що підтверджується записом в будинковій книзі будинку АДРЕСА_2
З акту від 04 липня 2017 року вбачається, що відповідачка в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована, однак не проживає в ній близько трьох останніх років.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Об'єктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.
Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідачка більше одного року без поважних причин не користується житлом позивача, оскільки фактично постійно проживає у іншому місці, суд вважає, що відповідачка порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, у зв'язку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачка повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим будинком позивачів.
Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 224-226 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом у квартирі АДРЕСА_2 Чернівецької області, яка належить на праві власності ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в сумі 640 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідачка може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: