АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Іваницькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 75 233 грн. 69 коп. за кредитним договором №б/н від 21 листопада 2012 року, а також судових витрат.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2017 року, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 20 975 грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп., крім того, на підставі ст.217 ЦПК України суд розстрочив відповідачу сплату заборгованості на 6 місяців до 28 лютого 2018 року (а.с.70-72).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2017 року в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн., процентної складової штрафу в розмірі 3 558 грн. 75 коп., судового збору в розмірі 1 600 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 150 грн. - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що оскаржуване рішення є частково незаконним та необґрунтованим, що полягає в неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів. Зазначає, що нарахування штрафу позивачем є безпідставним, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним і тим самим видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування є порушенням прав відповідача.

Крім того, відповідач є хворою людиною, інвалідом ІІ групи, а тому звільняється від сплати судового збору. Останній отримує соціальну допомогу в розмірі 1 312 грн., що підтверджує його тяжкий майновий стан, у зв'язку з чим стягнення судом заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 150 грн. є необґрунтованим.

___________________________________________________

Справа № 756/1461/17

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10664/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Васалатій К.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Олейнік Н.О., проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, відповідно до укладеного договору № б/н від 21 листопада 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надано відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував передбачені договором зобов'язання, а тому у нього станом на 31 жовтня 2016 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 7 738,81 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 60 286, 13 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3150 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентної ставки) у розмірі 3558,75 грн.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував передбачені кредитним договором зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 60 286, 13 грн., суд дійшов висновку щодо зменшення даної суми на підставі ч.3 ст.551 ЦК України з 60 286, 13 грн. до 6 028 грн., крім того, зважаючи на стан здоров'я ОСОБА_2 на підставі ст.217 ЦПК України суд вважав за доцільне розстрочити стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 20 975, 56 грн. на строк 6 місяців - до 28 лютого 2018 року. Крім того, суд вирішив питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Так, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит.

Разом з тим, відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, відображена у відповідному її розрахунку, наданого Банком.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання останнім зобов'язань за кредитним договором.

Так, відповідач є інвалідом ІІ групи, проходить лікування від туберкульозу, не працює, має на утриманні 80-річну матір, яка також потребує медичної допомоги, що є обставинами, які мають істотне значення.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Виходячи зі змісту ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) висловив правову позицію з даного питання, з якої вбачається, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

В даному випадку, позивач, крім іншого, просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3 150 грн.

На викладені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого його висновки в цій частині є необґрунтованими.

А отже доводи апелянта в частині неправомірного стягнення з нього заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 150 грн., є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення суду в цій частині назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за пенею та комісією.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому відхиляються колегією суддів.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 серпня 2017 року - скасувати в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, та ухвалити нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційного банку «ПриватБанк» у стягненні 3 150 грн. пені та комісії, зменшивши загальну стягнуту суму з 20 975 грн. 56 коп. до 17 825 грн. 56 коп.

В іншій частині рішення суду - без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова