справа №619/1948/17
провадження №2/619/1153/17
Рішення

Іменем України

17 серпня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 29 серпня 2009 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та після розірвання шлюбу буде також проживати з нею. Причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, через різницю в характерах, що призводило до сварок на побутовому ґрунті, та наслідком стало втрата любові та відчуття поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені близько шести місяців тому. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними не можливе.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності.

Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року, оформивши його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №137, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що мається копія свідоцтва про народження.

Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.10№ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судамизаконодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійснимта поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає, що за таких обставин, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, це суперечить інтересам позивача, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Позов в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не підлягає задоволення оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання правової допомоги, а надану квитанцію, яка скріплена печаткою Юридичної консультації Дергачівського району про отриманя коштів в сумі 650,00грн., суд до уваги не бере, оскільки квитанція не містить даних щодо особи, яка отримала кошти.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований 29 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №137.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь ОСОБА_2 в сумі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко