Єдиний унікальний номер 227/1771/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1570/2017
Єдиний унікальний номер 227-1771/15цс
Справа № 22ц-775-1570-2017 Головуючий у 1 інстанції - Тітова Т.А.
Категорія - 48 Доповідач - Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Груіцької Л.О., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,подану її представником ОСОБА_2, на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки і піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області, Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи орган опіки і піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області,орган Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини.

Не погодившись із рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, а у задоволені зустрічного позову відмовити, оскільки судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, а саме:

- поза увагою суду першої інстанції залишився принцип 6 Декларації прав дитини, відповідно до якої малолітня дитина не повинна бути розлучена з матерю, крім тих випадків, коли вони є винятковими.

- судом першої інстанції була надана неправильна оцінка всім обставинам по справі і як слідство суд трактував докази на користь відповідача, а саме докази щодо обстеження житлово-побудових умов проживання, матеріального стану сторін по справі, та умов для життя і розвитку дитини,

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не з'явилась, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена їй телефонограма, яка зареєстрована у журналі телефонограм апеляційного суду.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти доводів апепялційної скарги і просив її відхилити.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено:

Сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

До серпня 2014 року (до початку бойових дій) сторони проживали у м. Донецьку та у м. Харцизьку Донецької області, де проживає мати позивачки ОСОБА_5.

Місто Харцизьк є зоною проведення АТО , тобто територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В інтересах малолітнього сина сторони прийняли рішення про переїзд сім*ї на безпечну територію в м. Краматорськ за місцем проживання матері відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6.

У зв'язку із переїздом сім*ї до міста Краматорську ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення з заявою про переведення виплати допомоги по народженню дитини із м. Харцизька до міста Краматорська ( т.1 а.с. 217).

Згідно із Довідкою №1426/36161 від 12 лютого 2015 року ОСОБА_3 з 15 жовтня 2014 року отримав статус особи, яка разом із малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перемістилась з тимчасово окупованої території з м. Донецька до м. Краматорська за адресою АДРЕСА_1 ( т.2 ас.с.6).

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 2 грудня 2014 року шлюб між ними розірваний.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 була взята на облік як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території з м. Харцизька до м . Маріуполя з 1 грудня 2014 року ( Довідка № від 19 грудня 2014 року т.2 а.с.13 )

Згідно із Довідкою ОСОБА_1 працює лікарем-невропотологом у приватному підприємстві «Медичні системи» з 1 вересня 2015 року. Вказана Довідка не містить кутового штампу установи та прізвища директора, який підписав її - т.1 а.с.86-86.

За ксерокопією довідки № 498 від 24 вересня 2015 року (не завіреної належним чином) посадовий оклад ОСОБА_1 складає 4 230 гривен. ( т.1 а.с.86).

Однак, відповідно до Інформаційного повідомлення ГУДФС у Донецькій області від 8 вересня 2016 року приватне підприємство «Медичні системи» знаходиться у м. Донецьку, Калінінський район, вул. Разенкова, буд14.

Данні про те, що приватне підприємство «Медичні системи» змінило своє місцезнаходження до контролюючих органів Донецької області не надходили. Згідно із цим же Інформаційним повідомленням інформація про нарахування доходів ОСОБА_1 за П квартла 2015 року відсутня, за П-1У квартал 2015 року і 1 квартал 2016 року підприємством не надавалось ( т. 1, а.с.233-234).

За Актом обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_1 від 24 грудня 2015 року у АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не була присутня (т.1 а.с.100).

Судові повістки, які направлялись позивачці за цією адресою повертались без вручення через сплив терміну зберігання ( т.4 а.с.14 ).

Згідно із повідомлення УСЗН Центрального району Маріупольської міської ради № 01/11вх. 1050 від 17 березня 2017 року на запит суду щодо проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 зазначено, що на час обстеження відповідно до Акту від 3 березня 2017 року ОСОБА_1 не була вдома і їй було залишено повідомлення про звернення до управління, однак вона з'явилась ( т.4, а.с. 55).

За місцем проживання та місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно ( т.1 а.с.87-88).

ОСОБА_3 працює і його заробітна плата складає за шість місяців з вересня 2016 року по березень 2017 року складає 162 441 гривня 60 копійок ( т.4 а.с.43 ).

Згідно із Довідкою 18 від 21 квітня 2017 року , виданою КДНЗ ( ясла - садок ) № 67 « Сонячний» загального типу ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує цей заклад з 12 жовтня 2015 року, вихованням дитини займається батько і бабуся ОСОБА_6 (т. 4, а.с.60 ).

Згідно із довідкою, виданої керівником загальноосвітнього центру « Мастер класс» від 23 березня 2017 року ОСОБА_4 відвідує даний центр з дошкільної підготовки і англійської мови з вересня 2016 року , куди приводить батько ( т. 2 а.с. 61).

За висновком орган опіки та піклування Краматорської міської ради № 0130/0596 від 11 лютого 2016 року є доцільним не змінювати умови та спосіб проживання дитини і визначити місце проживання дитини з батьком ОСОБА_3 ( т.1, а.с.116-117).

Таким чином, з жовтня 2014 року малолітня дитина проживає з батьком - відповідачем по справі, який проживає у двокімнатній квартирі, яка належить на праві особистої власності матері і сестрі відповідача. В квартирі одна кімната обладнана для проживання дитини ( т.1 а.с.76).

Між батьками дитини існує спір щодо місця проживання малолітнього сина.

Статтею 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої із заявою Верховною Радою України Законом від 3 серпня 2006 року, передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи він має достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності, надає можливість дитині висловлювати її думки.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 161 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо мати та батько , які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина , спір між ними може вирішуватися судом . При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків , особисту прихильність дитини до кожного з них , вік дитини , стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини визначається за домовленістю батьків. Оскільки в даному випадку сторони не дійшли згоди з цього питання - місце проживання малолітнього сина сторін визначається за рішенням суду.

Вирішуючи питання з ким із батьків повинна проживати дитина, суд першої інстанції врахував, що дитина з 1.5 річного віку до теперішнього часу проживає з батьком, який відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків і створив для дитини умови для належного розвитку і проживання, ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад і центр дошкільної підготовки і англійської мови.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітнього сина із батьком, що не порушує принципу 6 Декларації про права дитини.

Рішення постановлено у відповідності до вимог норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції дав неправильну оцінку всі обставинам по справі і трактував докази на користь позивача, чим порушив принцип 6 Декларації прав дитини, відповідно до якої малолітня дитина не повинна бути розлучена з матерю, крім тих випадків, коли вони є винятковими є необгрутованими, оскільки суд першої інстанції взяв до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків , особисту прихильність дитини до кожного з них , проживання дитини з 1.5 річного віку до теперішнього часу з батьком, який відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків і створив для дитини умови для належного розвитку і проживання.

Ці доводи апеялційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в рішенні суду першої інстанції та не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: