Справа № 505/5500/15-ц
Провадження № 2/505/602/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Подільську Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

Позивач звернувся 08.12.2015 року в суд з цим позовом, вказуючи, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (Відповідач 1) 15.12.2005 року уклали кредитний договір ODKTSE00000797.

Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати їй кредит у розмірі 14000,00 грн. на термін до 15.12.2008 р., а вона зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 14000,00 грн.

В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту с право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 28.10.2015 року має заборгованість 221638,17 грн., яка складається з наступного:

-8204,05 грн. - заборгованість за кредитом;

-66936,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2123,67 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-144373,48 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 23379,49 грн., яка була задоволена судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2009 року з Відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 199848,18грн.;

Сума заборгованості до стягнення становить 79056,85грн., яка складається з: 57456,85грн заборгованість за кредитом; 21600,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором ODKTSE00000797 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений договорів поруки.

Договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 (надалі - Відповідач-2) в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договором Відповідача-1.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного Кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5. Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором ODKTSE00000797 .

Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту ії отримання.

Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

На даний час Відповідачі продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашуть, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідачі порушують зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_2на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року у розмірі 79056,85 ( сімдесят девять тисяч пятдесят шість) грн. 85коп. та судовий збір у розмірі 1218грн.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, яка зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у судове засідання не зявилась.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН: НОМЕР_2, який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у судове засідання не зявився.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив справу розглядати у відсутність відповідачів та позов не визнавав у повному обсязі.

Пояснював, що відповідачі ніяких договорів з банком у 2005 році не укладали і кредиту не отримували. Надані позивачем договори, на переконання його довірителів, є підробленими невідомою особою. Тому просив у позові відмовити. Одночасно просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у позові в повному обсязі у звязку із спливом строків позовної давності.

Вислухавши представника відповідачів та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК україни, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Викладені позивачем обставини справи, щодо заявлених позовних вимог підтверджується письмовими доказами справи наданими позивачем при подачі позову до суду, а саме:

- Кредитним договором № договором ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- Розрахунком заборгованості за кредитним договором № ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1,заборгованість за яким станом 28.10.2015 року становить 79056,85 грн.

- Договором поруки №ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року, укладеним ПриватБанком з поручителем ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договором № ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року;

- копією судового наказу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2009 року №2-н-98/2009р. про стягнення ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року в розмірі 23379,49 грн.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином доводи сторони відповідачів про не укладання спірних догорів є голослівним та не підтверджуються матеріалами справи.

Разом з цим, розглядаючи питання щодо застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, суд виходить з такого.

Ст. 256 ЦК визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами / частина перша статті 252 ЦК України/.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, а згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність щодо неустойки встановлена тривалістю в один рік.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2009 року було стягнено з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 23379,49 грн., що складається з:

-8204,05 грн. - заборгованість за кредитом;

-9480,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-2123,67 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

-1982,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 500,00грн. і 1089,50 грн. -штрафи

Судовий наказ набрав чинності 07.09.2010 року.

Як вбачається з наданого позивачем до позову розрахунку, останній платіж позичальника по поверненню процентів здійснено 21.10.2007 року, а по пені 28.02.2008 року.

Тому оскільки загальний і спеціальний строк позовної давності на момент звернення позивача до суду збіг то вимоги позову у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «НРИВАТБАНК» заборгованість до стягнення у розмірі 79056,85 грн. за кредитним договором №ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року задоволенню не підлягають зі спливом строку позовної давності.

Доказів наявності поважності причин пропуску строку позовної давності позивачем не представлено.

Щодо позовних вимог у частині солідарного стягнення заборгованості також з поручителя ОСОБА_2, слід також відмовити виходячи з такого.

Згідно ст. 553 ЦІК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобов'язання боржником.

Відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За приписами ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з п.12 договору поруки №ODKTSE00000797 від 15.12.2005 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 порука за цим договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Термін повернення кредиту за кредитним договором 15.12.2008 року.

У зв'язку із вищенаведеним є також пропущення кредитором строку для пред'явлення вимоги до поручителя, що свідчить про припинення зобов'язання поручителя по договору, у зв'язку з чим у частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 слід також відмовити.

Отже, пропуск позивачем зазначених строків є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

У звязку з відмовою у позові у повному обсязі понесені позивачем судові витрати у справі суд відносить на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218 ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

Публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" у позові до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми при його проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я-