АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2969/17 Справа № 203/2773/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єдаменко С. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод»

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод», треті особи : Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» Публічного акціонерного товариства «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 17.02.2017 року про виправлення описки, позов ОСОБА_2 до ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі в ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» на посаді складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації Залізничного цеху з 13.05.2016 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2016 року по 19.12.2016 року в розмірі 65473,29 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. У решті позову - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в ПрАТ «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу допущено до негайного виконання /т.3 а.с.90-96/.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права /т.3 а.с.107-111/.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.09.2014 року позивач був прийнятий на роботу до ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до залізничного цеху на посаду складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації Залізничного цеху /т.1 а.с. 12 зворот/.

Найменування та організаційно-правову форму відповідача було змінене з ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» на ПрАТ«Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського».

Наказом відповідача № 141/В від 14.08.2014 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення правил охорони праці. Не погодившись з вказаним наказом позивач оскаржив накладене на нього дисциплінарне стягнення до суду та рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2015 року у цивільній справі № 203/6000/15-ц, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року у задоволенні його позову було відмовлено /т. 1. а.с. 61 - 69/.

У подальшому, 17.10.2014 року позивач звернувся до профспілкового комітету первинної організації ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України про вступ до її складу /т.1. а.с. 80/, а 19.01.2016 року він подав до вказаної професійної спілки заяву, датовану 18.01.2016 року, про виключення його з указаної профспілки /т. 1 а.с. 21/.

Згідно наявної у справі довідки б/н без дати позивач не є членом профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України /т. 1 а.с. 72/. Вказана обставина сторонами не заперечувалась.

Згодом, 21.01.2016 року ОСОБА_2 було прийнято до Первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» (надалі ППО ВПС «Свобода Праці») ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», яка була набула статусу юридичної особи та була внесена до Реєстру об'єднань громадян за № 383 12 січня 2016 року /т.1. а.с. 14,15,19/.

ППО ВПС «Свобода Праці» 29.01.2016 року направила ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» листа на ім'я генерального директора відповідача з повідомленням про своє створення /т. 1 а.с. 20/ та 02.02. 2016 року довела до відома генерального директора відповідача про неможливість надання списків членів профспілки, оскільки така вимога не передбачена чинним законодавством, про що направила відповідного листа з додатками (копія статуту, копія протоколу та реєстру установчих зборів, копія свідоцтва про легалізацію, копія листа про взяття до відома повідомлення про належність, копія протоколу виконавчого комітету, роздруківка з ЄДРПОУ) /т. 1 а.с. 23/.

У ході розгляду справи в суді першої інстнції представники відповідача заперечували проти одержання вказаних листів, вказавши, що підпис про їх одержання не належить уповноваженій особі, а згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції за період з 04.01.2016 року по 31.05.2016 року такі листи не значаться /т.1 а.с. 92 - 102/.

Станом на 01.01.2016 року у відповідача було 9 штатних одиниць складачів поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху, що підтверджується поясненнями сторін та наявними у справі штатним розписами /т. 1 а.с. 50/.

Наказом від 11.11.2015 року № 1219 було внесено зміни до штатного розпису та з 01.02.2016 року введені додаткові 2 посади складачів поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху, на вказані посади були переведені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що підтверджується поясненнями сторін та наявними у справі штатним розписами та копіями наказів про переведення /т.1 а.с. 52 зворот/.

Листом від 15.02.2016 року керівник відповідача повідомив голову профспілкового комітету ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України про майбутнє скорочення посад, і зокрема, однієї штатної одиниці складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху /т. 1 а.с. 46/.

Відповідачем 23.02.2016 року було видано наказ № 180 про внесення змін до штатного розпису про скорочення з 12.05.2016 року 1 штатної посади складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху /т. 1 а.с. 47/.

Засідання робочої групи щодо визначення переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників в структурному підрозділі ПАТ «ЄВРАЗ - ДМЗ ім. Петровського» - залізничному цеху відбулось 01.03.2016 року та на цьому засіданні було прийнято рішення про відсутність переважного права на залишення на роботі та про майбутнє звільнення позивача /т. 2 а.с. 110 - 111/.

Директором по персоналу та соціальним питанням ОСОБА_3 10.03.2016 року було видано розпорядження № 462/Д, згідно якого начальнику залізничного цеху доручено повідомити позивача про наступне звільнення за скороченням штату та запропоновано перелік вакансій, які він може обійняти. Перелік включав 12 посад із зайнятістю на тимчасовий період на час часткової мобілізації основного працівника /т. 1 а.с.а.с. 8, 70/.

Позивач був ознайомлений з вказаним розпорядженням 12.03.2016 року і зробив напис, що він є членом профспілки - ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» та її керівного органу, вважає скорочення своєї посади незаконним /т. 1 а.с. 8/.

У подальшому, 25.04.2016 року позивачу був запропонований перелік вакансій, які він може обійняти, що включав 15 посад із зайнятістю на тимчасовий період на час часткової мобілізації основного працівника /т. 1 а.с. 71/.

Відповідного листа про надання дозволу на звільнення позивача до діючої на підприємстві профспілки, повноваження якої не заперечуються відповідачем, було направлено підприємством 15.02.2016 року.

Розпорядженням відповідача, підписаним директором з персоналу і соціальних питань ОСОБА_3, від 13.05.2016 року № 929/Д позивача було звільнено у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою одноразової вихідної допомоги /т.1 а.с.75/.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції в силу ст.ст.43, 124 Конституції України, ст.ст.1, 7, 9 Закону України «Про колективні договорі і угоди», ст.ст. 2, 18, 40, 43, 233, 235 КЗпП України, ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пп. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При цьому, Пленум Верховного Суду України в п. 21 своєї постанови від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами) роз'яснив судам, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За правилами ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно позивачу на виконання норм ст. 49-2 КЗпП України були запропоновані вакантні на підприємстві посади, однак роботодавець поставився до даного питання формально та вніс у список таких посад лише ті, що були тимчасово вакантні на час часткової мобілізації основного працівника (12 посад).

ОСОБА_2 був членом профспілки ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», однак в порушення положень ст. 43 КЗпП України його звільнення було проведено без попередньої згоди вказаної профспілкової організації.

Отже, розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивача звільнено з роботи з порушенням норм трудового законодавства, а тому дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2016 року по 19.12.2016 року, правильно визначившись з його розміром, що становить 65473,29 грн.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що він не був повідомлений про діяльність профспілки ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», членом якої був позивач, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема листом підприємства від 27.01.2016 року з вимогами щодо надання необхідних документів на підтвердження статусу профспілки, що свідчить про одержання відповідачем первинного повідомлення про створення профспілки, на яке посилався позивач /т. 1 а.с. 22/.

Посилання апелянта на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016 року, як на підставу, згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вважати встановленим факт неповідомлення підприємства як роботодавця про створення та діяльність на підприємстві ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказаними судовими рішеннями було встановлено такий факт на час звільнення позивачів у тій справі, що мало місце 29.01.2016 року та 15.02.2016 року, тоді як розпорядження про майбутнє вивільнення позивача у даній цивільній справі було підписано 10.03.2016 року, а наказ про звільнення видано 13.05.2016 року.

Зокрема, районним судом встановлено, що станом на 10.03.2016 року в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа, в якій вирішувалось питання щодо факту належного повідомлення відповідача, як роботодавеця, про створення та діяльність на підприємстві профспілкової організації - ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського.

Відтак, на день звільнення позивача відповідач знав про діяльність вказаної профспілкової організації, а також про членство в ній позивача, про що правильно зазначив районний суд в оскаржуваному рішенні.

Отже, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Інші, доводи, викладені у скарзі зводяться до особистого тлумачення заявником норм закону та переоцінки доказів у справі, що в силу норм ст.212 ЦПК України є недопустимим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307,308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод» - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко