АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1381/17 Номер провадження 22-ц/786/2590/17Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року за заявою про забезпечення позову

та на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на те, що з 08 червня 2001 року вона проживала разом з ОСОБА_4 і вела з ним спільне господарство, але офіційно в шлюбі вони не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. У подальшому вона звернулася до Першої Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте державним нотаріусом їй було надано довідку щодо спадкоємців померлого, в якій не зазначено її ступінь спорідненості з померлим та не зазначено її як члена сім'ї. Встановлення факту проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю необхідне заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю.

Крім того, ОСОБА_3 подала до суду заяву, у якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту, а саме просила:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1994 року;

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_4), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року;

до набрання чинності рішенням у справі заборонити буд-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1994 року та квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_4), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1994 року.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_4), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року.

До набрання чинності рішенням у справі заборонено буд-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 січня 1994 року та квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 (померлому ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7 (померлій ІНФОРМАЦІЯ_4), на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю.

Із ухвалою та рішенням суду не погодилась ОСОБА_2, яка їх оскаржила, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу тарішення суду скасувати, а заяву про встановлення факту проживання однією сім'єюзалишити без розгляду.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення а рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, заявника та її представника,перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має прав постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», висловлена правова позиція, відповідно до якої суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язано із вирішенням спору про право.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у справі, є дочкою померлого ОСОБА_4, тобто є спадкоємицею першої черги та має право на отримання спадщини, при цьому, вона заперечує право на вищевказане спадкове майно за ОСОБА_3, відтак у даному випадку виник спір про право, який повинен розглядатися у порядку позовного провадження.

Також, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 знала по наявність у померлого ОСОБА_4 спадкоємців, та зверталася до суду з заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що ОСОБА_2 може отримати спадщину та самостійно розпорядитися спадковим майном, тобто передбачала наявність спору про право.

Таким чином, враховуючи наявність спору про право, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду саме з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю в порядку окремого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з положень ст.ст. 151-154 ЦПК України застосування забезпечення позову передбачено лише у справах позовного провадження, при наявності спору про право та при умові, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, що в справах окремого провадження не передбачене застосування заходів забезпечення позову, та беручи до уваги, що рішення суду підлягає скасуванню, а заява залишенню без розгляду, апеляційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року слід задовольнити, ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

У частині розподілу судових витрат колегія судів звертає увагу, що на підставі ст. ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати понесені останньою при сплаті судового збору за подання апеляційних скарг.

Як вбачається з квитанції № 0.0.841543199.1 від 04 вересня 2017 року за подачу апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 сплачено 352 грн. 00 коп.

Згідно квитанції № 0.0.841544757.1 від 04 вересня 2017 року за подачу апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року ОСОБА_2 сплачено 352 грн. 00 коп.

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовоної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п. 1.9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на січень 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»)

Таким чином сума судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року складає 320 грн. 00 коп., а за подачу апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року - 352 грн.00 коп.

Відповідно, сума витрат по судовому збору яка має бути стягнута, в межах заявлених та задоволених вимог апеляційних скарг, становить 672 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року скасувати, заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду. Також слід скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року, а у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені останньою при зверненні до суду апеляційної інстанції в розмірі 672 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю- залишити без розгляду.

Роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені останньою при зверненні до суду апеляційної інстанції в розмірі 672 грн. 00 коп.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна