печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.

при секретарі Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, відповідачем самовільно захоплено частину коридору площею 10 кв.м., що є місцем загального користування, шляхом встановлення перегородки, яка утворює додаткове приміщення до належної йому квартири. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив зобов?язати відповідача вчинити дії щодо приведення приміщення в попередній стан.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд визнав можливим слухати справу у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів про правовідносини сторін.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі по тексту КП «Керуюча компанія») відповідно до п. 16 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» є балансоутримувачем будинку № 10 на Кловському узвозі в м. Києві.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач, як балансоутримувач будинку забезпечує управління цим будинком, здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до пункту 2.2.19 Статуту, метою та предметом діяльності позивача є здійснення відповідно до вимог законодавства контролю за використанням житлових приміщень за призначенням, переплануванням та вжиття заходів в установленому порядку.

Відповідач по справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, є власником квартири № 1 загальною площею 55,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2010.

24.04.2016 працівниками ЖЕД «Печерськжитло» проведено обстеження сходової клітини 1-го під'їзду в будинку АДРЕСА_1 на предмет встановлення перегородки в місцях загального користування (прохідний коридор на першому поверсі будинку) і влаштування вхідної групи.

При обстеженні встановлено наступне: житловий будинок АДРЕСА_1 1951 року забудови, цегляний, має три поверхи, проектом забудови передбачено прохідні коридори у під'їздах зі сторони вулиці та двору.

На сходовій клітині першого поверху, 1-го під'їзду встановлена перегородка, яка перекриває сквозний прохід з вулиці, та утворює додаткове приміщення площею 10 кв.м., яке приєднано до кв. № 1 (як показано на викопіровці), власником якої є відповідач.

Вхідні двері до квартири № 1 відсутні, та самовільно закладені власником кв. 1, натомість до кв. № 1 самовільно влаштовано окремий вхід з двору будинку, що не передбачено проектом забудови.

Проектно-дозвільної документації на влаштування перегородки, яка перекриває сквозний прохід на першому поверсі та утворює додаткове приміщення до квартири, а також влаштування вхідної групи до кв. № 1 зі сторони двору представникам ЖЕД «Печерськжитло» не надано.

Таким чином, відповідачем по справі самовільно захоплено частину коридору площею 10 кв.м., що є місцем загального користування шляхом встановлення перегородки, яка крім цього утворює додаткове приміщення до належної йому квартири № 1.

Згідно пункту 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» надано визначення допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Згідно рішення Конституційного Суду України N 4-рп/2004 від 02.03.2004 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Таким чином, самовільно влаштована перегородка, яка перекриває сквозний прохід, та утворює додаткове приміщення до кв. 1 є порушенням права спільної сумісної власності інших мешканців будинку, шляхом самозахоплення частини коридору загального користування площею 10 кв.м., що є порушенням законних прав інших мешканців будинку.

Згідно відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві від 29.01.2016 № 1-/26-33/2901/05 на запит КП «Керуюча компанія» щодо встановлення перегородки в місцях загального користування і перепланування вхідної групи на вул. Катерини Білокур, 2/8 у Печерському районі повідомлено, що на час надання відповіді у Департаменті відсутні відомості щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру, що надають право на виконання будівельних робіт для встановлення перегородки в місцях загального користування і перепланування вхідної групи.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до 1-3 категорії складності.

Згідно ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих приміщень будинків і прибудинкових територій (далі - Правила), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45 (із змінами і доповненнями) власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002 № 76 передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, житлових та нежитлових приміщень в будинках дозволяється проводити лише після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно ст. 189 Житлового кодексу України - особи, винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, прибудинкових територій, у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно чинного законодавства України.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином судовий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376 ЦК України, ст.ст. 179, 189 Житлового кодексу України, Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002 № 76, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,- задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за власні кошти, звільнити місця загального користування (коридор) на першому поверсі 1-го під'їзду житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Києві, шляхом демонтування самовільно влаштованої перегородки, яка утворює додаткове приміщення площею 10 кв.м. до квартири № 1 цього будинку.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (ідентифікаційний код 35692211) сплачений судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.В. Новак