КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5499/16-ц
Провадження № 2/552/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Павленко Л.М.

За участю адвоката ОСОБА_1»як О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_2 спілка «Турбота-Полтава» звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 14.12.2012 року між ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава», як кредитодавцем, та ОСОБА_3, як позичальником, укладено кредитний договір №312-БРЖ, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов»язання надати позичальникові у кредит грошові кошти у сумі 8 100 грн. Позичальник зобов»язувався повернути кредит та сплати проценти за його користування у розмірі 40% річних. Пунктом 5.1 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту. Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Пунктом 2.1. строк дії кредитного визначений у 24 місяці, тобто з 14.12.2012 грудня по 14.12.2014 року. На виконання умов кредитного договору, 14.12.2012 року ОСОБА_2 спілка «Турбота-Полтава» видала, а ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 8 100 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №259 про отримання коштів. Таким чином, на момент закінчення строку дії кредитного договору, тобто на 14.12.2012 року ОСОБА_3 належним чином не виконала взяті на себе договірні грошові зобов»язання щодо сплати отриманого кредиту та відсотків за користування ним. Про наявну заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 спілка «Турбота-Полтава» повідомляла ОСОБА_3 листом від 19.09.2013 року №171, листом від 29.12.2015 року №209. З дня отримання кредиту здійснено оплату в сумі 200 грн., по відсотках 125 грн., по тілу кредиту 75 грн. Станом на 01.10.2016 року заборгованість відповідача перед ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» складає 52 337 грн. 91 коп. та включає в себе: 8 025 грн. залишок несплаченого тіла кредиту; 12 094 грн. 77 коп. заборгованість по процентам; 24 189 грн. 54 коп. подвійні відсотки згідно п.5.3 даного договору; 895 грн. 18 коп. нарахування 3%; 7 133 грн. 42 коп. донарахування суми з урахуванням інфляції. Просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» заборгованість за кредитним договором №312-БРЖ від 14.12.2012 року в сумі 52 337 грн. 91 коп. Сплату судового збору просили покласти на ОСОБА_3.

05 грудня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи свій зустрічний позов тим, що 11.09.2008 року між нею, ОСОБА_3, та ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» було укладено кредитний договір №887 БРЖ, згідно умов якого ОСОБА_2 спілка «Турбота» надала їй кредит у розмірі 8 000 грн., терміном на 2 роки під певний процент. Вона договірних зобов»язань не виконала, тому ОСОБА_2 спілка «Турбота» звернулась з позовом до неї в Октябрський районний суд міста Полтави. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2011 року по цивільній справі №2-2152/11 з неї, ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 спілки «Турбота» стягнуто 17 803 грн. 92 коп. Оскільки дане судове рішення вона особисто не отримувала та виконавчі листи не видавалися, то вищевказану заборгованість вона не сплачувала. На початку грудня 2012 року її запросили до ОСОБА_2 спілки «Турбота». Голова правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4 запропонувала їй наступний варіант: ОСОБА_2 спілка «Турбота» не буде з неї стягувати борг в розмірі 17 803 грн. 92 коп. згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2011 року по цивільній справі №2-2152/11, але вона повинна укласти формальний новий договір з ОСОБА_2 спілкою «Турбота» про отримання у спілки кредиту в сумі 8 100 грн. При цьому фактично не отримуючи грошей, але на протязі дії договору виплачувати проценти та тіло кредиту. На дану пропозицію вона погодилася, оскільки в неї не було іншого виходу, бо вона не мала можливості погасити заборгованість. 14.12.2012 року між нею та ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» в особі Голови правління ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №312 БРЖ у розмірі 8 100 грн. з терміном повернення до 14.12.2014 року. В цей же день ОСОБА_4 надала їй для підпису видатковий касовий ордер від 14.12.2012 року про видачу їй 8 100 грн., на якому вона поставила свій підпис, хоча фактично вказані грошові кошти їй не видавалися. В подальшому у зв»язку з фінансовими проблемами, вона знову не мала можливості виплачувати даний кредит. В вересні 2016 року ОСОБА_2 спілка «Турбота» звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до неї, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором №312 БРЖ від 14.12.2012 року в сумі 52 337 грн. 91 коп., за яким вона ніби-то отримала кредит в сумі 8 100 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який був чинний в 2012 році, строк пред»явлення виконавчого листа до виконання становить 1 рік. ОСОБА_2 спілка «Турбота» пропустила даний строк, тому ніяких зобов»язань у неї на 14.12.2012 року перед нею не було. Вказане підтверджується листами Октябрського районного суду м.Полтави та виконавчої служби. Замовчуючи дану обставину, про яку вона на той час не знала, оскільки не є фахівцем в галузі права, ОСОБА_4, діючи свідомо, навмисно ввела її в оману. В результаті чого вона підписала даний незаконний договір. Окрім того, вона має підозри, що вона можливо привласнила зазначені у видатковому касовому ордері 8 100 грн. Потім з метою стягнення з неї більшої суми подала позов до суду, нарахувавши заборгованість на суму 52 337 грн. 91 коп. Вважає, що в діях Голови правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, тому вона звернулася з відповідною заявою до поліції. Просила суд визнати кредитний договір від 14.12.2012 року №312 БРЖ укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» в особі Голови правління ОСОБА_4 недійсним. В задоволенні позову ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 52 337 грн. 91 коп. відмовити. Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_1»як О.В. позовні вимоги ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» не визнали, просили суд в їх задоволенні відмовити за безпідставністю. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3, думку адвоката ОСОБА_1»як О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити, в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» про визнання кредитного договору недійсним необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року між ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №312-БРЖ, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 100 грн. строком користування 24 місяці та терміном повернення 14.12.2014 року зі сплатою 40% річних (а.с.3).

Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту відповідач зобовязувався повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту.

ОСОБА_2 спілка «Турбота Полтава» взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконала, надала ОСОБА_3 кредитні кошти, проте відповідач свої зобовязання належним чином не виконує. 19.09.2013 року (а.с.11 зворот) та 29.12.2015 року (а.с.11) на адресу відповідача було направлено попередження про погашення заборгованості, але борг нею так і не був сплачений.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідач не виконує умови договору, станом на 01.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 52 337 грн. 91 коп. та складається з: залишку несплаченого кредиту 8 025 грн., заборгованості по процентам 12 094 грн. 77 коп., подвійні відсотки згідно п.5.3. договору 24 189 грн. 54 коп., нарахування 3% 895 грн. 18 коп., донарахування суми з урахуванням інфляції 7 133 грн. 42 коп., які необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава».

Суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» необхідно відмовити за безпідставністю з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об»єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об»єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки мають право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членами кредитної спілки відповідно до її статуту.

Аналізуючи зміст вказаних норм вбачається, що кредитні спілки надають послуги тільки своїм членам. ОСОБА_2 спілки не мають права надавати кредити особам, які не є її членами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі своєї заяви від 14 грудня 2012 року (а.с.6) була прийнята в члени кредитної спілки «Турбота-Полтава» - членський №388, що відповідає вимогам частини 3 статті 10 Закону України «Про кредитні спілки».

Також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечувала, що 14 грудня 2012 року вона уклала з ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава» кредитний договір №312 БРЖ. В судовому засіданні пояснила, що вона дійсно підписувала вищевказаний кредитний договір, її підпис стоїть на видатковому касовому ордері на отримання коштів в сумі 8 100 грн. (а.с.7).

Крім того, відповідачем не заперечувався той факт, що вона здійснювала часткову оплату по кредитному договору №312 БРЖ від 14.12.2012 року в сумі 200 грн.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача ОСОБА_3, що 11.09.2008 року вона уклала кредитний договір з ОСОБА_2 спілкою «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада». Згідно умов договору ОСОБА_2 спілка «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада» надала їй кредит у розмірі 8 000 грн. з терміном повернення до 11 березня 2010 року, оскільки умови даного договору вона не виконувала, то утворилась заборгованість в сумі 17 803 грн. 92 коп., яку рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2011 року було стягнуто з неї на користь ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада» (а.с.52). В грудні 2012 року до неї звернулась Голова правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4 з пропозицією переукласти кредитний договір від 11.09.2008 року №887 БРЖ шляхом укладання нового кредитного договору, на що вона погодилась і 14.12.2012 року вони уклали новий кредитний договір №312 БРЖ.

Також судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача адвоката ОСОБА_1»яки О.В. проте, що кредитний договір №312-БРЖ від 14.12.2012 року необхідно визнати недійсним з тих підстав, що Голова правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4 ввела в оману ОСОБА_3, оскільки на час укладання спірного договору ніяких зобов»язань ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 спілкою «Турбота» не мала, так як відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» , який був чинний в 2012 році, строк пред»явлення виконавчого листа до виконання становив 1 рік. ОСОБА_2 спілка «Турбота» пропустила строк пред»явлення виконавчого листа до виконання по рішенню Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2011 року. Замовчуючи дану обставину, Голова правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4, діючи свідомо та навмисно ввела ОСОБА_3 в оману, в результаті чого ОСОБА_3 підписала даний договір. Вважає, що в діях Голови правління ОСОБА_2 спілки «Турбота» ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Тому вона звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів.

В судовому засіданні встановлено і досить повно підтверджується матеріалами даної цивільної справи, що ОСОБА_2 спілка «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада» (а.с.52,106-107) та ОСОБА_2 спілка «Турбота-Полтава» (а.с.16,17,35,84, 85,86,87,88-97,98,99) є двома різними юридичними особами.

Сама позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала, що нею були укладені кредитні договори, як з ОСОБА_2 спілкою «Турбота» при Міжнародній Організації «Жіноча Громада» в особі Полтавської філії ОСОБА_2 спілки «Турбота» при Міжнародній організації «Жіноча Громада», так і з ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава». А підписання видаткового касового ордеру свідчить проте, що позивач грошові кошти отримувала.

Крім того, в своій зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 стверджує, що 14.12.2012 року нею був укладений кредитний договір з ОСОБА_2 спілкою «Турбота-Полтава».

Є неспроможними та не знайшли свого документального підтвердження твердження представника відповідача адвоката ОСОБА_1»яки О.В., що Голова правління ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» ОСОБА_4, діючи свідомо та навмисно ввела ОСОБА_3 в оману, в результаті чого ОСОБА_3 підписала даний договір. Само по собі звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів з заявою (а.с.54) не свідчить проте, що Головою правління ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 КК України.

Посилання на частину 3 статті 215 ЦК України, статтю 230 ЦК України представника відповідача адвоката ОСОБА_1»яки О.В. є також недоведеними, оскільки в своїй зустрічний позовній заяві, в судовому засіданні ОСОБА_3 стверджувала, що спірний кредитний договір вона укладала та підписувала, видатковий касовий ордер підписувала, заяву про прийняття її в члени ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» (а.с.6) вона писала та підписувала, заяву про продовження терміну кредитного договору від 14.12.2012 року (а.с.9) ОСОБА_3 писала та підписувала, пояснення на ім»я Голови правління ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» ОСОБА_4 позивач писала та підписувала (а.с.10). Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 була обізнана про укладений нею спірний договір. А посилання позивача на те, що вона не отримувала грошові кошти в сумі 8 100 грн., суд розцінює як спосіб захисту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1054 ЦК України, ст.1, 11 Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.4-14, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» заборгованість за кредитним договором №312-БРЖ від 14.12.2012 року в сумі 52 337 грн. 91 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 спілки «Турбота-Полтава» про визнання кредитного договору недійсним відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко