У Х В А Л А

4 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Демецької Світлани Леонідівни, ОСОБА_3, Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, Управління Держземагентства у Житомирському районі Житомирської області, треті особи: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, Служба у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації, про визнання договорів дарування недійсними, витребування майна, виселення, за позовом ОСОБА_4, який діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації, Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», прокуратура Житомирського району Житомирської області, про визнання договорів дарування квартири та земельної ділянки удаваними,

в с т а н о в и в :

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановою від 27 квітня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року відмовила, оскільки обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

24 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про роз'яснення постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року.

Заявниця зазначає, що ухвалена Верховним Судом України постанова є незрозумілою, адже в змісті постанови, на думку ОСОБА_1, відсутні відповіді на аргументи, наведені в заяві про перегляд судових рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Рішення - акт правосуддя, яким цивільна справа вирішується по суті на основі встановлених у судовому засіданні фактичних даних.

Ухваленням рішення суду закінчується судовий розгляд (частина третя статті 208 ЦПК України).

Отже, за змістом статті 221 ЦПК України роз'яснюється рішення суду, ухвалене по суті спору, що підлягає виконанню.

Верховним Судом України нове рішення по суті спору в зазначеній вище справі не ухвалювалось, постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року не вирішувався спір по суті і примусовому виконанню вказана постанова не підлягає.

З огляду на викладене, постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року не може бути предметом роз'яснення на підставі статті 221 ЦПК України, тому в прийнятті заяви до розгляду слід відмовити.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлена права повторно звернутися до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень у межах строків, закріплених у статті 356 ЦПК України.

Керуючись статтею 221 ЦПК України

у х в а л и в :

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк