Провадження № 2-п/161/96/17
У Х В А Л А

24 квітня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено частково.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, суд позбавив його можливості взяти участь в судовому засіданні. Крім того, судом не було розглянуто його заяву про зупинення провадження у справі, та ухвалив невмотивоване рішення, яке грунтується на припущеннях. Суд не був справедливим та неупередженим. Просить суд переглянути заочне рішення х підстав, викладених в заяві.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Відповідач, заявник ОСОБА_2, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Розгляд заяви проводиться у відсутності сторін, так як неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом при розгляді заяви встановлено, що справу було призначено до судового розгляду на 09.30 годин 22 лютого 2017 року (а.с. 10). На адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с. 10), що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 11).

21 лютого 2017 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (а.с. 18).

Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні її заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції (а.с. 21).

22 лютого 2017 року відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі.

З метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, вимог ЦПК України щодо строків розгляду цивільних справ, суд зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

При цьому судом не приймаються до уваги твердження заявника про наявність підстав для скасування заочного рішення суду від 22 лютого 2017 року, зазначених в заяві про перегляд заочного рішення та заяві від 24 квітня 2017 року, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї письмових матеріалів, що ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження своїх вимог і заперечень. Зокрема, не надано жодних доказів щодо неможливості утримання відповідачем дружини, з якою проживає дитина.

Крім того, ОСОБА_2 в заяві від 24 квітня 2017 року просить суд стягувати аліменти на дитину «у розмірі % частини всіх доходів». При цьому, заявником, в порушення вимог статті 60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, які доводили б наявність підстав для призначення стягуваних аліментів в частці від доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі.

Також безпідставними є твердження заявника ОСОБА_2 про обовязок суду зупинити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів до вирішення цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Орган опіки та піклування Городоцької міської ради, Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину.

Оскільки заявником не подано суду жодних належних доказів на підтвердження факту ніби то розгляду Городоцьким районним судом Хмельницької області цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Орган опіки та піклування Городоцької міської ради, Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину. Так як копія позовної заяви з відміткою про її отримання Городоцьким районним судом Хмельницької області не свідчить про перебування вказаної цивільної справи у провадженні суду.

При цьому, копії ухвали про відкриття провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Орган опіки та піклування Городоцької міської ради, Орган опіки та піклування Луцької міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на дитину, або копій судових повісток або повідомлень суду не надавалося. А тому за таких обставин, суд позбавлений можливості дійти висновку про дійсний розгляд справи іншим судом, та, відповідно, вирішити питання про зупинення провадження у справі.

Крім того, суд звертає особливу увагу, що ОСОБА_2А був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, призначеного на 09.30 годин 22 лютого 2017 року, оскільки повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи було врученого особисто ОСОБА_2 ще 08 лютого 2017 року (а.с. 11). Відповідач по справі, заявник ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зявитись до суду, або вжити заходів для подання до суду доказів, якими обгрунтовуються його заперечення проти позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про визнання причин неявки ОСОБА_2 в судове засідання, яке було призначено на 09.30 годин 22 лютого 2017 року неповажними.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявник, будучи належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заявник не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у справі, оскільки йому було достовірно відомо про розгляд вказаної справи в суді. Однак небажання надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при ухваленні рішення при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Крім того, заявник до заяви про перегляд заочного рішення суду взагалі не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення. Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко