Справа № 589/5252/16-ц
Провадження № 2/589/363/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2017 року на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області, в якій позивач просить суд зобов'язати раду розглянути земельний спір з приводу суміжного землекористування домоволодінь № 24 та 26 по вул. Скоропадського в м. Шостка та зобов'язати відновити межу між вказаними домоволодіннями.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви та долучених до неї документів, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 158 Земельного України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно розяснень, які містяться у Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень ст. 158 Земельного кодексу України в сукупності з вимогами ст. 15 ЦК України цивільні судам підсудні справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні.

Тобто, з вищезазначеного вбачається, що особа може оскаржити в цивільному суді рішення прийняте органом місцевого самоврядування щодо результатів розгляду спору про межі земельних ділянок або ж винести на розгляд суду спір про визначення меж таких земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні громадян.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду не зі спором про право щодо меж земельних ділянок, а зі скаргою на бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо невиконання дій, які ним повинні бути виконані як суб'єктом владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, що передбачені ст. 26 Законом України «Про місцеве самоврядування» та ст. 158 ЗК України.

Проте, згідно Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вирішення земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів щодо оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, здійснюється згідно з п. 1, 3 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства адміністративними судами.

Аналогічні положення містяться у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», згідно якої земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його бездіяльності належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, згідно частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

В даному випадку має місце спір щодо оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, які випливають з вимог чинного законодавства (ст. 26 Законом України «Про місцеве самоврядування» та ст. 158 ЗК України) і позивач просить суд зобовязати орган місцевого самоврядування вчинити дії, передбачені чинним законодавством.

Отже, між позивачем та відповідачем вбачається публічно-правовий спір.

На підставі наведеного, а саме враховуючи, що земельні спори фізичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, які виникають з публічно-правових відносин і повязані з оскарженням бездіяльності органу місцевого самоврядування при виконанні покладеного на місцеві ради управлінської функції з вирішенням земельних спорів, належить до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, у відкриті провадження на підставі ч. 2 п. 2ст. 122 ЦПК України у даній справі слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий за відповідним клопотанням позивача.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3