Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1254/17Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. С. Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

10.08.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Кіселика С.А., Дуковського О.Л.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, який іменується на час винесення рішення як Благовіщенський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та Фермерського господарства «Майя-Агро», треті особи експерт ОСОБА_3 та приватний нотаріус Ульяновського районного нотаріального округу Веліховська Тетяна Станіславівна про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна та визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, який іменується на час винесення рішення як Благовіщенський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та Фермерського господарства «Майя-Агро», треті особи експерт ОСОБА_3 та приватний нотаріус Ульяновського районного нотаріального округу Веліховська Тетяна Станіславівна про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна та визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 вересня 2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» провело прилюдні торги з реалізації належного на той час йому нерухомого майна: нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, переможцем яких, було об'явлено ФГ «Майя-Агро».

Позивач зазначив, що результати таких торгів, акт про їх проведення та видане на підставі торгів свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів є недійсними у зв'язку з допущеними при їх проведенні порушеннями законодавства.

Позивач зазначив, що на виконанні у виконавчій службі знаходилось виконавче провадження № 31805302 від 22.03.2012 року, з примусового виконання виконавчого листа № 2 -а/1570/788/2011, виданого Одеським окружним адміністративним судом 11.05.2011 року про стягнення з нього на користь Гайворонської міжрайонної державної податкової інспекції боргу в розмірі 116 517,58 грн.

28.03.2012 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області Косіловський М.С. виніс постанову про арешт майна позивача та оголошення заборони на його відчуження.

06.06.2012 року державний виконавець виніс постанову про призначення експерта ОСОБА_3 для участі у виконавчому провадженні.

02.10.2012 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з стягненням на користь Гайворонської МДПІ заборгованості у повному розмірі 116517,58 грн.

Зазначив, що про відкриття виконавчого провадження №31805302 під час якого проводились спірні торги та про винесені державним виконавцем Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області у цьому провадженні постанови взагалі не знав, оскільки не отримував їх копії, також його не було повідомлено про оцінку арештованого майна, проведену експертом ОСОБА_3 та про результати прилюдних торгів.

Позивач зазначив, що він дізнався про дане виконавче провадження лише 26 лютого 2016 року при ознайомленні його представника з таким провадженням, та не мав змоги надати свої заперечення щодо результатів визначення вартості чи оцінки його майна.

Просив визнати недійсними результати прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна - нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, проведені ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 26.09.2012 року; визнати недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого майна - нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області; визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 10.12.2012 року нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, видане ФГ «Майя-Агро» приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Веліховською Т.С. за реєстровим номером 1732.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 22.03.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ було відкрито виконавче провадження №31805302 про примусове виконання виконавчого листа №2а/1570/788/2011, виданого 11.05.2011 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості по орендній платі за землю в сумі 116517 грн. 58 коп., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2012 року, пунктом 4 резолютивної частини якої, визначено копію постанови направити сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ (а.с. 27 т.1).

28.03.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ винесено постанову у виконавчому провадженні №31805302 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, та пунктом 3 резолютивної частини визначено копію постанови направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам, що підтверджується копією такої постанови (а.с. 30 Т.1).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Ульяновського РУЮ від 06.06.2012 року було призначено експерта ОСОБА_3 для надання письмового висновку, звіту про оцінку арештованого майна ОСОБА_2, а саме: будівлі Ульяновського цукрового заводу, розташованого по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, що підтверджується копією такої постанови (а.с. 31 Т.1).

26.09.2012 року було проведено прилюдні торги нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, учасниками яких були ОСОБА_6 та ФГ «Майя-Агро», та останнє являється переможцем цих торгів (а.с. 67-68 Т.2).

28.09.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ складено акт про проведені публічні торги, на підставі чого приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. посвідчено свідоцтво про право власності ФГ «Майя-Агро» нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області (а.с. 60-61, 69-70 Т.2).

02.10.2012 року у зв'язку зі стягненням з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості по орендній платі за землю в сумі 116517 грн. 58 коп., виконавче провадження було закінчено, про що постановлено відповідну постанову, пунктом 3 якої, визначено копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ (а.с. 32 Т.1).

Під час відкриття провадження в даній справі ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2016 року з відділу ДВС Ульяновського РУЮ витребовувались матеріали виконавчого провадження №31805302, на що до суду надійшов акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, згідно якого таке виконавче провадження знищене.

Суд першої інстанції зазначив, що порядок знищення виконавчих проваджень передбачено наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», загальний строк зберігання яких встановлено в три роки (п.9.9).

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 124 Конституції України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин, визначались Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV (далі - Закон України «Про виконавче провадження»). Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 85 Закону).

Разом із тим аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» й Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158 (далі - Інструкція №74/5 від 15 грудня 1999 року) свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс12, оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Суд першої інстанції зазначив, що позивач в позові мотивує свої вимоги порушенням державним виконавцем вимог законодавства щодо належного повідомлення його про проведені виконавчі дії при здійсненні виконавчого провадження, тоді як незаконність таких дій не підтверджена жодним доказом, окрім того, як вбачається з копії ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу ДВС Ульяновського РУЮ про визнання незаконними дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, а саме: не надіслання ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням постанови про відкриття виконавчого провадження, не надіслання ОСОБА_2 копії постанови про арешт коштів чи майна боржника, не надіслання ОСОБА_2 копії постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності та неповідомлення ОСОБА_2 про результати оцінки арештованого майна.

Суд першої інстанції зазначив, що позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність порушень з боку державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження №31805302, які могли стосуватись правил проведення спірних прилюдних торгів, оскільки таке виконавче провадження знищено, що також позбавляє суд можливості перевірити дотримання правил проведення прилюдних торгів Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», яке в свою чергу припинило свою діяльність та зняте з обліку 07.07.2014 року.

І навпаки, відомості зазначені в резолютивних частинах цих постанов, копії яких досліджені при судовому розгляді, вказують на те, що державний виконавець постановляв направляти такі копії ОСОБА_2 Крім того, як вбачається з копій журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу ДВС Ульяновського РУЮ за порядковими номерами 711 від 22.03.2012 року, 846 від 29.03.2012 року, 1134 від 07.05.2012 року, 1530 від 23.05.2012 року, 1739 від 06.06.2012 року, 2240 від 16.07.2012 року, 3519 від 19.10.2012 року, наявна інформація про направлення ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №31805302 відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику, постанови про арешт майна, попередження про проведення виконавчих дій, копії акту опису й арешту майна, постанови про призначення експерта, повідомлення про вартість арештованого майна, постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с. 36-42 Т.2).

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх вимог зазначених в позовній заяві та про відсутність належних доказів про те, що він дізнався про виконавче провадження лише при ознайомлені його представника з цим провадженням лише 26 лютого 2016 року, що спростовується актом про знищення цього виконавчого провадження 01 лютого 2016 року та поясненнями представника відділу виконавчої служби. Окрім того, позивач міг знати про існування такого провадження відносно нього, оскільки таке провадження здійснювалось на виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду про стягнення з нього заборгованості в сумі 116517 грн. 58 коп., винесеного при проведенні судового процесу в якому ОСОБА_2 брав участь в якості відповідача. Звідси, знаючи про заборгованість, міг також знати про можливе примусове виконання цього рішення в примусовому порядку. Суду не надано доказів добровільного виконання такого рішення.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції , що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ було відкрито виконавче провадження №31805302 про примусове виконання виконавчого листа №2а/1570/788/2011, виданого 11.05.2011 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості по орендній платі за землю в сумі 116517 грн. 58 коп., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2012 року, пунктом 4 резолютивної частини якої, визначено копію постанови направити сторонам виконавчого провадження та органу або посадовій особі, яка видала документ (а.с. 27 т.1).

28.03.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ винесено постанову у виконавчому провадженні №31805302 про арешт мана боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, та пунктом 3 резолютивної частини визначено копію постанови направити на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам, що підтверджується копією такої постанови (а.с. 30 Т.1).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Ульяновського РУЮ від 06.06.2012 року було призначено експерта ОСОБА_3 для надання письмового висновку, звіту про оцінку арештованого майна ОСОБА_2, а саме: будівлі Ульяновського цукрового заводу, розташованого по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, що підтверджується копією такої постанови (а.с. 31 Т.1).

26.09.2012 року було проведено прилюдні торги нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області, учасниками яких були ОСОБА_6 та ФГ «Майя-Агро», яке являється переможцем цих торгів (а.с. 67-68 Т.2).

28.09.2012 року державним виконавцем відділу ДВС Ульяновського РУЮ складено акт про проведені публічні торги, на підставі чого приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. посвідчено свідоцтво про право власності ФГ «Майя-Агро» нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, м. Ульяновка Кіровоградської області (а.с. 60-61, 69-70 Т.2).

02.10.2012 року у зв'язку зі стягненням з ОСОБА_2 на користь держави заборгованості по орендній платі за землю в сумі 116517 грн. 58 коп., виконавче провадження було закінчено, про що постановлено відповідну постанову, пунктом 3 якої, визначено копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ (а.с. 32 Т.1).

Як вбачається з акту від 01.02.2016 року виконавче провадження №31805302 знищене.

Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже , дії державного виконавця у виконавчому провадженні , які не стосуються правил проведення прилюдних торгів , мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення прилюдних торгів недійсними.

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у п. п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Крім того, згідно правової позиції, висловленій Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-2677цс16 від 22.02.2017 року підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки доводи позивача, що торги були проведені з порушенням норм законодавства доказами підтверджені не були.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: