Справа № 357/7841/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в

залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення

аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 18.11.2006року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 16.05.2007р.н. Позивач зазначає, що між ними відсутнє взаєморозуміння, виникають постійні конфліктні ситуації, втрачено повагу, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона не має наміру проживати спільно однією сім'єю з відповідачем, за таких обставин позивач вважає сумісне життя, та збереження шлюбу неможливим, а тому просила суд шлюб між ними розірвати та стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття .

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, та стягненню аліментів з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, проте просив суд зменшити розмір аліментів на дитину .

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони по справі з 18.11.2006року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 ОСОБА_4 народження, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини.(а.с.8,9).

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як передбачено ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Позивач вказала на те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона не має наміру зберігати сім'ю, рішення про розірвання шлюбу є виваженим та обдуманим, її позиція не зміниться ні за яких умов.

Відповідач зазначив, що впродовж тривалого часу у відносинах сторін існує конфлікт і примирення між ним не можливе.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка категорично не бажає поновлювати шлюбні стосунки і наполягає на розірванні шлюбу.

А тому враховуючи все вищенаведене, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити на даний час прізвище - ОСОБА_3.

Позивач одночасно просить суд вирішити питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3.

Представник відповідача в судовому засіданні подав суду письмово викладені заперечення, з яких слідує, що відповідач належним чином турбується про матеріальний добробут доньки ОСОБА_3. Регулярно надає матеріальну і грошову допомогу, на утримання дитини. Не погоджується із розміром заявлених вимог, оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, він змушений одноособово їх утримувати, та матеріально допомагати.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 цього Кодексу за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатним за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб аліментів не сплачує. Відповідачем не надано суду жодного доказу його заперечень щодо розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку - з 11.07.2017 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі-за подання позовів про стягнення аліментів.

В своїй позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 640грн.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640грн.за подання позовної заяви про стягнення аліментів, та на користь позивача 640 грн.за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113, 180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.11.2006 року у виконкомі Поправської сільської ради Білоцерківського району Київської області , актовий запис №5 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача «Ошийко».

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН) на користь ОСОБА_1 (ІПН289030101) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5