АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/9160/2017
У Х В А Л А

10 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до релігійної організації «Релігійна громада Церкви ІсусаХриста Святих Останніх Днів в м. Біла Церква» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у позові відмовлено.

12 червня 2017р. ОСОБА_2 на вказане рішення направив до суду апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, оскільки в ній не було вказано дійсне місцезнаходження відповідача. Також апеляційна скарга не була оплачена судовим збором, у зв'язку із чим ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 28 липня 2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху з визначенням строку в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Копія ухвали судді від 28 липня 2017 року отримана позивачем 2 серпня 2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.56), тому строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 7 серпня 2017р.

7 серпня 2017р. ОСОБА_2 направив до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, до якої додана копія дубліката квитанції про сплату судового збору, яка не засвідчена підписом контролера та не скріплена печаткою установи банку, хоча в ухвалі зазначалося про необхідність направлення до апеляційного суду оригіналу документу, який підтверджує оплату судового збору.

У абзаці 4 п. 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, ОСОБА_2 не надав належних документів про оплату судового збору.

Крім того, позивач не вказав у апеляційній скарзі дійсну адресу місцезнаходження відповідача, про що було зазначено в ухвалі судді від 28 липня 2017 року, в якій також звернуто увагу, що адреса місцезнаходження юридичної особи повинна відповідати адресі, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, станом на 10 серпня 2017р. позивачем належним чином недоліки апеляційної скарги не усунені.

Діюче процесуальне законодавство України визначає, що в апеляційній скарзі мають

- 2 -

бути зазначені найменування осіб, які беруть участь у справі та їх місцезнаходження, куди суд повинен направити судовий виклик, проте позивач вказану вимогу закону не виконав, не звернувши уваги на викладені в ухвалі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, у наданий строк позивач недоліки апеляційної скарги не усунув, не надав належні документи у підтвердження оплати судового збору, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до релігійної організації «Релігійна громада Церкви Ісуса Христа Святих Останніх Днів в м. Біла Церква» про зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя