Справа № 128/2941/14-ц Провадження № 22-ц/772/2280/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 27Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 серпня 2017 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Міхасішин І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на вищезазначене рішення, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні під час проголошення рішення він не був присутній, копія оскаржуваного рішення на його адресу не направлялася, а про прийняте рішення він дізнався лише 02 серпня 2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Оскільки повний текст судового рішення він не отримував, а ознайомився з ним поза межами строку на апеляційне оскарження, то недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, і ця обставина є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Причини поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_2 не можуть бути визнані поважними , з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Оскаржуване рішення ухвалене 26 січня 2015 року.

ОСОБА_2 в судовому засіданні під час проголошення рішення суду присутній не був, а копія рішення суду на його адресу не направлялася.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження №48497954 з примусового виконання виконавчого листа №128/2941/14-ц, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області, з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року з нього та ОСОБА_3 була солідарно стягнута заборгованість на користь ПАТ «Родовід Банк», однак відповідальність за ненадходження коштів на погашення заборгованості несе лише остання і 15 січня 2017 року йому стало відомо, що ПАТ «Родовід Банк» не відкликав виконавчі листи про стягнення боргу (а.с. 230-231).

Тобто, ОСОБА_2 було достовірно відомо про рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року ще у січні 2017 року, проте з апеляційною скаргою на рішення суду останній звернувся лише 01 серпня 2017 року.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

ОСОБА_2 не навів обставин, які об'єктивно перешкоджали апеляційному оскарженню рішення суду з часу, коли йому стало достовірно відомо про рішення суду, у даному випадку з січня 2017 року.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку

Крім того, апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом).

Згідно з п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році у місячному розмірі становив 1218 гривень.

Ціна позову становила 17749, 65 дол. США та 1 624 919, 66 грн.

Відповідно до п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору із апеляційних скарг на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 4019,4 грн.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, сплатити судовий збір в розмірі 4019,4 грн., про що надати суду оригінал платіжного документа.

Реквізити рахунку для оплати судового збору : Суд: Апеляційний суд Вінницької області, Отримувач: УК у м. Вінниці /м. Вінниця/, 22030001 Код Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО: 802015 № 0002.

Керуючись ст. 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року залишити без руху, про що повідомити заявника і надати строк для усунення недоліків:

- сплатити судовий збір та надати докази відповідної сплати - протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали;

- подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду щодо сплати судового збору, в установлений судом строк, скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Суддя : /підпис/ І.В. Міхасішин

Згідно з оригіналом: