У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмили Вікторівни, третя особа - ОСОБА_3, про визнання дій протиправними, визнання недійсним договору дарування, зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2008 року у справі № 2-149/08 за ним та ОСОБА_4 у порядку поділу майна подружжя визнано право власності за кожним на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1. Згідно зі свідоцтвом про право власності від 07 листопада 2001 року за реєстровим № 8000055 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить йому та ОСОБА_4

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 вересня 2010 року за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на Ѕ частини вказаної квартири.

19 грудня 2013 року ОСОБА_4 видала на ім'я ОСОБА_5 довіреність, якою уповноважила останню від свого імені укласти договір дарування належної їй на праві власності Ѕ частини спірної квартири ОСОБА_3 Довіреність видана на три роки, посвідчена акредитованим нотаріусом штату Каліфорнія, округу Лос-Анджелес.

23 січня 2014 року ОСОБА_4, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_5, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Серафин Л.В., подарувала ОСОБА_3 Ѕ частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач вказував, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Л.В. посвідчила вказаний договір дарування на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 як дарувальника, яка надрукована українською мовою на звичайному чистому аркуші паперу без необхідних реквізитів та не відповідала вимог ст. 1 ЗУ «Про нотаріат», а тому не могла братись нотаріусом до уваги. Крім того, дії нотаріуса є неправомірними, оскільки договір дарування був посвідчений за відсутністю дарувальника ОСОБА_4 та за відсутності згоди позивача як співвласника спірної квартири на розпорядження Ѕ її частини іншій особі.

З урахуванням наведеного та уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 щодо укладення договору дарування від 23 січня 2014 року протиправними; визнати недійсним договір дарування від 23 січня 2014 року 1/2 частини квартири АДРЕСА_1; зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 скасувати внесені зміни до Державного реєстру речових прав щодо набуття прав власності ОСОБА_3

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду танаправити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач всупереч ст. 60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів оспорюваним договором та протиправність дій нотаріуса під час його посвідчення.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 2 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 2 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова