АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5334/16-ц 22-ц/774/772/К/17
Справа № 211/5334/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/772/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 50 (ІІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П..

секретар Гладиш К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини.

В обґрунтування своїх вимог послалась на те, що з 28.02.1998 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: Дарія, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні.

Вона не працює, у зв'язку з проблемами зі здоров'ям, має 2 групу інвалідності. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їх спільних дітей та на її утримання не надає. Відповідач працює, отримує заробітну плату та зобов'язаний утримувати своїх дітей та непрацездатну дружину. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки доходу на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та на її утримання у розмірі 1/4 частки.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : Дарії, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Дмитра, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/4 частини на кожну дитину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 22.11.2016 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Допущено рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць. В інший частині позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на її утримання та просить суд задовольнити позов в цій частині, врахувавши рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2016 року про розірвання шлюбу між сторонами.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, не погоджуючись з рішенням в частині визначеного судом розміру стягнутих аліментів на утримання дітей, вважає в цій частині рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги. зазначає, що позивач ОСОБА_3 не навела доводів які чинники обумовили необхідність в отриманні нею аліментів саме у такому розмірі. На думку представника відповідача, стягнутий розмір аліментів має бути зменшений, з урахуванням розміру заробітної плати відповідача та задовільного стану здоровя дітей.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга представника відповідача підлягає відхиленню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони з 28.02.1998 року перебували у шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.12.2016 року розірвано ( а.с.7,39).

Від шлюбних відносин у сторін народилось двоє дітей: Дарія, ІНФОРМАЦІЯ_1, Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем ( а.с. 8,9 ).

Позивач ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи загального захворювання та отримує у Криворізькому південному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області пенсію у розмір 930,96 грн. ( а.с. 19,20,21).

Відповідач ОСОБА_4 працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», його заробітна плата за січень-грудень 2016 рік складає 104904,67 грн., середньомісячна заробітна плата складає 8742,05 грн. ( а.с. 32 ).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст.ст.180-184 СК України та виходив з обов'язку відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей, які проживають із позивачем окремо, стягнув аліменти на їх утримання у розмірі по 1/4 частини з доходу (заробітку) відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо обов'язку відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Вважає визначений судом розмір аліментів виваженим та обґрунтованим.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника відповідача про зменшення розміру аліментів у звязку з задовільним станом здоровя дітей, не можуть бути підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів. Колегія суддів звертаючи увагу на розмір середньомісячного заробітку відповідача 8742,06 грн., та з відрахуванням визначеного судом першої інстанції розміру аліментів 1/4 частини (4371,03 грн.), залишок коштів відповідачу після сплати аліментів становитиме 4371,03 грн., що є достатнім для власного забезпечення особи.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством.

Отже, встановивши, що матеріальне становище відповідача може забезпечити належний рівень розвитку дітей, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_3 у частині стягнення аліментів на дружину, дійшов висновку що позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої ст. 75 СК України.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновком суду першої інстанції. Колегією суддів встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням суду розірвано. Тобто до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 76 СК України; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Отже, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 квітня 2016 року № 6-3066цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно довідки Південного ОУПФУ у Довгинцівському районі м.КривогоРогу від 24 січня 2017 року ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 689,49 грн. Також їй встановлена доплата на двох неповнолітніх дітей по 150 грн., кожному, що разом складає 989,46 грн. та доплату ( а.с.20).

З урахуванням даних медичної амбулаторної картки наданої позивачем в судовому засіданні колегії суддів, за станом здоровя ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Криворізький онкологічний диспансер», з приводу захворювання та перенесеного оперативного втручання. У звязку із чим, для підтримки стану здоров'я, на постійній основі лікарем призначене тривале медикаментозне лікування, протягом 5 років, що підтверджено відповідним записем, вартість якого на місяць складає понад 500 грн.З копії наданих поивачем чеків видно, що вартість лише одного медичногопрепрату на місяці коштує 475 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач є інвалідом ІІІ групи, не працює, оскільки проходить курс лікування, отримує пенсію разом із доплатою на двох неповнолітніх дітей, потребує постійного медикаментозного лікування для підтримання стану здоровя , що не забезпечує їй мінімального прожиткового мінімуму. Відповідач отримує заробітну плату у середньомісячному розмірі 8742,06 грн., та має можливість надавати допомогу на утримання колишньої дружини, яка отримала інвалідність.

З урахуванням розміру стягнутих аліментів на утримання дітей, та досягненням старшою дитиною повноліття 26 квітня 2017 року, доходу відповідача, розмір пенсії, який отримує позивач з січня 2017 року у розмірі 1247 грн., необхідності отримання позивачем постійного медикаментозного лікування, колегія суддів дійшла висновку, що розмір аліментів який має матеріальну можливість надавати відповідач на утримання дружини у розмірі 16 частини від доходу ( заробітку) відповідача до зміни обставин, що тягнуть припинення, або зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 - 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 січня 2017 року в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання скасувати та ухвалити нове рішення про часткове їх задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу ( заробітку) до зміни обставин, що тягнуть припинення стягнення аліментів або зміни їх розміру. Починаючи стягнення з дати звернення до суду з позовом з 22 листопада 2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_7