Справа № 522/547/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого Загороднюка В.І.,

при секретарі Міневич Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 3 в будинку № 3 по провулку Маяковського в місті Одесі.

При цьому посилається на те, що йому на праві власності належить зазначена квартира. У даній квартирі зберігає реєстрацію свого місця проживання син позивача відповідач ОСОБА_3 У 2013 році відповідач ОСОБА_3 разом з матірю та сестрою переїхав до іншого житла у квартиру АДРЕСА_1 та з цього часу у належній позивачу квартирі АДРЕСА_2 не проживає.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився. На його адресу судом направлялась судова повістка, від одержання якої відповідач відмовився, в наслідок чого, в силу ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи.

Тому згідно ст. 224 ЦПК України сул вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження органу приватизації від 25 листопада 1996 року № 85906 та свідоцтва про право власності на житло від 25 листопада 1996 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно довідки (витягу з домової книгу про склад сімї та реєстрацію) від 29.02.2016 р. № 1159 у квартирі АДРЕСА_3 значаться зареєстрованими три особи: позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 р., яке набрало законної сили 07.04.2015 р., у справі № 523/23227/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4.

На підставі договору дарування від 15.01.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, р/н 11, ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_3 прийняв у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_5.

Згідно довідки № 02 від 15.01.2016 р. ОСОБА_1 зареєстрована постійно за адресою: АДРЕСА_6. Разом з нею проживає її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.09.2016 р. у справі № 523/10469/15-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 до закінчення навчання встановлено, що ОСОБА_3 мешкає разом з матірю.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним той факт, що відповідач ОСОБА_3 впродовж більш, ніж одного року до звернення позивача ОСОБА_2 з цим позовом не проживав та не користувався квартирою № 3 в будинку № 3 по провулку Маяковського в місті Одесі без поважних на те причин.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідача, який не проживає в спірній квартирі з 2013 року, слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 88, 213 216, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку № 3 по провулку Маяковського в місті Одесі.

Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2) судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

04 квітня 2017 року