07.08.2017 Єдиний унікальний номер 205/527/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка 27 січня 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 524 їй належить 1/2 частина домоволодіння № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську.
Також на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 21 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 616 їй, діючій як опікун над недієздатним сином ОСОБА_4 належить 1/2 частина домоволодіння № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську.
Домоволодіння № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 78,0 м2, житловою площею 30,5 м2, надвірних будівель і споруд.
На теперішній час у домоволодінні № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпро зареєстровані: вона, ОСОБА_1, її повнолітній недієздатний син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 - її колишній чоловік, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1976 року по 10 січня 1989 року.
В травні 2001 року відповідач ОСОБА_2 забрав свої речі і пішов проживати до іншої жінки. Місце проживання відповідача їй не відоме.
На підставі вищевикладеного, просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування домоволодінням №5 по вул. Валдайській в м. Дніпро, що є підставою для зняття ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, письмово просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, ніяких заяв до суду від нього не надходило.
В судове засідання представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та винести рішення відповідно до вимог законодавства України.
У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Позивачка є власником 1/2 частини домоволодіння №5 за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Валдайська буд. №5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 01 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 524 (а.с.7).
Згідно посвідчення №124 виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради ОСОБА_1, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2012 року призначена опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22-24).
Також позивачка, як опікун над недієздатним сином ОСОБА_4 являється власником 1/2 частина домоволодіння № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 21 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 616 (а.с.7-8).
Відповідно технічного паспорту, домоволодіння № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 78,0 м2, житловою площею 30,5 м2, надвірних будівель і споруд (а.с.10-17).
Станом на день розгляду справи, за адресою: м. Дніпро, вул. Валдайська буд. №5зареєстрованими значаться: позивачка ОСОБА_1, її повнолітній недієздатний син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2 - колишній чоловік позивачки, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1976 року (а.с.19).
10 січня 1989 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ №193255 (а.с.25).
З матеріалів справи встановлено, що відповідач в домоволодінні № 5 по вул. Валдайській в м. Дніпропетровську не проживає з травня 2001 року, що підтверджується актом обстеження вищевкзанаого домоволодіння від 25.01.2017 року (а.с.21).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 3 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає понад один рік, а також враховуючи, що відповідач покинув спірне домоволодіння добровільно, участі в утримання житла не приймає, отже є достатні підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги задоволено, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у сумі 640,00 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом - домоволодінням №5 по вул. Валдайській в м. Дніпро, що є підставою для зняття ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко