Провадження №4-с/521/141/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду заявник посилався на ті обставини, що Малиновським районним судом міста Одеси 26 листопада 2015 року був виданий судовий наказ по справі №521/16345/15-ц про стягнення з ДП «СКБ «Молнія» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 37503,69 гривень.

Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документу, однак 31 жовтня 2017 року виконавчий документ був повернутий стягувачеві, судовий наказ не виконано.

Відповідні дії державного виконавця заявник вважає неправомірними, у звязку з чим ОСОБА_1 звернулась з даною скаргою до суду, в якій первісно просила суд зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії з відновлення виконавчого провадження ВП № 49667283 в порядку та строки, встановлені законом, зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств та повідомити про вчинені в установленому порядку дії стягувача ОСОБА_1

В процесі розгляду справи заявник надала суду заяву про збільшення вимог, згідно якої просила суд зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконати дії для відновлення виконавчого провадження ВП № 49667283, ВП № 47832151, ВП № 47841084, ВП № 47832430, ВП № 47831618, ВП № 52039775; ВП № 53011912 в порядку та строки встановлені законом; зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, відповідно до припису ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.ст. 1, 2, 74 Закону України «Про виконавче провадження» в порядку та у строки, передбачені п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, виконати дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств, а саме подати до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу ОСОБА_1 коштів: у розмірі 37503,69 гривень у справі №521/16345/15-ц за виконавчим документом, виданим 21 січня 2013 року; у розмірі 13721,08 гривень у справі №1519/19502/12-ц за виконавчим документом, виданим 26 листопада 2015 року; у розмірі 26686,62 гривень у справі №521/1406/14-ц за виконавчим документом, виданим 03 березня 2014 року; у розмірі 20551,66 гривень у справі №521/12655/14-ц за виконавчим документом, виданим 14 серпня 2014 року; у розмірі 15943,35 гривень у справі №521/3638/15-ц за виконавчим документом, виданим 30 березня 2015 року; у розмірі 15712,71 гривень у справі №521/5248/16-ц за виконавчим документом, виданим 26 квітня 2016 року; у розмірі 132516,09 гривень у справі №521/15347/16-ц за виконавчим документом, виданим 27 листопада 2016 року, та повідомити про вчинені в установленому порядку дії стягувача ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області у відкрите судове засідання не зявився, відділ повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Представник боржника ДП «СКБ «Молнія» у відкрите судове засідання не зявився, але від представника підприємства надійшла заява про відсутність заперечень проти заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що постановою від 15 грудня 2015 року ВП № 49667283 державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (в теперішній час Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області) було відкрито виконавче провадження за судовим наказом №521/16345/15-ц, виданим 26 листопада 2015 року Малиновським районним судом міста Одеси про стягнення з ДП «СКБ «Молнія» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 37503,69 гривень.

Постановою від 14 липня 2017 року ВП № 49667283 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, відповідне виконавче провадження ВП № 49667283 було прийнято до виконання.

Однак, постановою від 30 листопада 2017 року ВП № 49667283 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, виконавчий документ був повернутий стягувачеві на підставі ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіряючи обґрунтованість заявлених вимог, суд звернув увагу на наступне. Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі-підприємцю під розписку.

В силу ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (ч. 1 п. 2).

Повертаючи виконавчий документ стягувачу державний виконавець виходив з того, що ДП «СКБ «Молнія» є державним підприємством із часткою держави в 100 відсотків, на яке розповсюджується мораторій на приватизацію, з основним видом діяльності з виробництва зброї та боєприпасів.

Однак як передбачає ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду. Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

В силу ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Як регламентує ст. 4 ч.ч. 1-4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача. У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів.

Відтак суд погоджується із правовою позицією заявника, що державний виконавець після встановлення факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» мав вирішити питання про подачу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів, про що повідомити в установленому порядку стягувача.

Ураховуючи викладене, суд погоджується з заявником, що державним виконавцем допущено порушення вимог закону при примусовому виконанні виконавчого документу у виконавчому провадженні ВП № 49667283.

Згідно ст. 387 ч.ч.1,2 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог заявника, у звязку з чим задовольняє скаргу ОСОБА_1 в частині вимог, що стосуються виконавчого провадження ВП № 49667283.

Разом з тим, суд не може погодитись із обґрунтованістю поєднаних в даному провадженні вимог заявника, що стосуються оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця в рамках інших виконавчих проваджень, відкритих на підставі інших виконавчих документів, та відмовляє у їх задоволенні. Але при цьому суд вбачає доцільним розяснити стороні заявника, що часткове задоволення даної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права на звернення до суду з приводу оскарження таких дій (бездіяльності) державного виконавця, що стосуються виконавчих проваджень ВП № 47832151, ВП № 47841084, ВП № 47832430, ВП № 47831618, ВП № 52039775, ВП № 53011912, із окремими скаргами в порядку, регламентованому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 386, 387, 388 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області задовольнити частково.

Зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії з відновлення виконавчого провадження ВП № 49667283 в порядку та строки, встановлені законом.

Зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств та повідомити про вчинені в установленому порядку дії стягувача ОСОБА_1.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: