Справа № 373/2000/16-ц Головуючий у І інстанції Свояк Д. В.
Провадження № 22-ц/780/3523/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 19 09.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Коцюрби О.П., Лівінського С.В.,

при секретарі Волошину В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належав будинок АДРЕСА_1.

27.09.2016 року близько 10 години до неї у будинок прибули невідомі їй молоді люди, які привезли з собою її онуку ОСОБА_4, яка на той час працювала у м. Києві. Ці люди заявили, що ОСОБА_4 заборгувала фірмі, у якій працювала, значну суму грошей, а тому вона (позивачка) повинна погасити її заборгованість шляхом продажу її будинку.

Ці люди наказали їй разом з ними поїхати у сільську раду для того, щоб взяти довідку про те, чи приватизована земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, що і зробила позивачка. При цьому вони відібрали у неї документи на будинок, а саме, свідоцтво про право власності на будинок та рішення про дозвіл на забудову садиби і заявили, що вона повинна видати доручення у приватного нотаріуса на одного із них.

Також вони відвезли її разом із онукою у м. Переяслав-Хмельницький до приватного нотаріуса Мусієнко М.М., де вона підписала довіреність.

Через декілька днів позивачка дізналась, що працівники цієї компанії примушують ОСОБА_4 (її онуку) змусити її батьків також видати доручення на продаж належного їм будинку у с. Пристроми Переяслав-Хмельницького району.

У зв'язку з вищенаведеним позивачка 10.10.2016 року намагалася анулювати довіреність, але з'ясувала, що будинок вже проданий.

Спірні договори вважала недійсними, оскільки вони були укладені всупереч її волі, внаслідок застосування до неї психологічного тиску. Також, вона не погоджувала з ОСОБА_6 вартість будинку у сумі 30 тис. грн. і він не передавав їй будь-які кошти. Земельна ділянка під будинком не приватизована та кадастровий номер їй не присвоювався.

На підставі наведеного просила визнати недійсними договори купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладені від її імені ОСОБА_6 з відповідачем ОСОБА_2 06.10.2016 року та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. і зареєстровані у реєстрі за №4693 та №4696; скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - НОМЕР_1) та визнати за ОСОБА_3 право власності на цей будинок.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу однієї другої частки жилого будинку, укладений 06.10.2016 року між ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., зареєстрований у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №4693, предметом якого є купівля-продаж 1/2 частини житлового будинку загальною площею 68,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу однієї другої частки жилого будинку, укладений 06.10.2016 року між ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_6, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., зареєстрований у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №4696, предметом якого є купівля-продаж 1/2 частини житлового будинку загальною площею 68,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - НОМЕР_1).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на момент видання довіреності ОСОБА_6 діяла проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку останнього, оскільки висловлювались погрози притягнення онуки ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, які вона сприймала як реальні, у разі невідшкодування нею спричинених збитків, у тому числі шляхом відчуження на користь ОСОБА_6 житлового будинку позивачки, видавши відповідну довіреність на нього, а також це здійснювалось за участі ще одного працівника ТОВ «ФК «Голден Групп».

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом на 27.09.2016 року КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації», інвентарний номер 25401, та доданої до нього характеристики будинку, господарських будівель та споруд інвентаризаційна вартість будинку складає 109077 грн.

Як убачається з копій договорів купівлі-продажу однієї другої частки жилого будинку, укладених 06.10.2016 року за №№4693, 4696, продаж частин будинку здійснювався 06.10.2016 року ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Мусієнко М.М. 27.09.2016, в інтересах ОСОБА_3 Продаж будинку здійснено ОСОБА_2 за 30 тис. грн. (по 15 тис. грн. за кожну половину будинку).

Довідкою Голосіївського управління поліції ГУ НП у місті Києві підтверджується, що 07.10.2016 року були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_4 та ОСОБА_4 невстановленими особами.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001219, а також ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.03.2017 року підтверджується, що здійснюється (неналежно та непрофесійно) досудове розслідування у кримінальному провадженні стосовно обставин шахрайських дій щодо «відбирання» будинку ОСОБА_3

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.10.2016 року вбачається, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем на підставі спірних договорів 06.10.2016 року о 13.27 та 13.29.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 10.10.2016 року зареєстровано припинення довіреності від 27.09.2016 року за №463.

Частинами 1 і 3 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частиною 1 ст.632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно з ч.1 ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Оскільки вартість будинку визначалась у вищевказаному технічному паспорті у сумі 109077 грн. у день видачі позивачкою довіреності, то суд дійшов вірного висновку про правдивість твердження представників позивачки та свідка ОСОБА_4 про те, що між ОСОБА_6 та позивачкою не узгоджувалася вартість продажу будинку у сумі 30 тис. грн.

Те, що спірний будинок є єдиним житлом позивачки, а також, що його вартість значно перевищує суму його продажу ОСОБА_6 своєму батькові ОСОБА_2 свідчить про те, що ОСОБА_3 не мала наміру видавати довіреність ОСОБА_6 та продавати будинок, якби не застосування до неї психологічного тиску.

Крім того, грошові кошти, які мали б бути сплачені покупцем продавцю за спірними договорами купівлі-продажу, ОСОБА_6 позивачці не передані.

Також суд першої інстанції вірно оцінив у виниклій ситуації факт укладення договорів купівлі-продажу не усього будинку разом, а його частин, а також те, що це відбулося майже одночасно і на користь батька ОСОБА_6, і це свідчить про те, що обставини, повідомлені ОСОБА_6 про підшукування покупця будинку за ініціативи ОСОБА_4 не відповідають дійсності.

На підтвердження цього висновку також свідчать обставини притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності у зв'язку з розтратою грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія «Голден Групп», співвласником якої є ОСОБА_6

З огляду на вищенаведене суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_3 на момент видання довіреності ОСОБА_6 діяла проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку останнього, оскільки висловлювались погрози притягнення онуки ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, які вона сприймала як реальні, у разі невідшкодування нею спричинених збитків, у тому числі шляхом відчуження на користь ОСОБА_6 житлового будинку позивачки, видавши відповідну довіреність на нього, а також це здійснювалось за участі ще одного працівника ТОВ «Фінансова компанія «Голден Групп».

Позовна вимога щодо скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок є похідною від вимог щодо визнання недійсними спірних договорів та забезпечує належне виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що судом не встановлено обставин оспорювання відповідачем права власності позивача на будинок, який був предметом спірних договорів, а також те, що, у контексті інших позовних вимог, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями щодо визнання недійсними правочинів, позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на будинок, який був предметом спірних договорів, не підлягали до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про визнання недійсними договорів купівлі - продажу житлового будинку та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: О.П. Коцюрба

С.В. Лівінський