Справа № 373/1657/15-ц Головуючий у І інстанції Свояк Д. В.
Провадження № 22-ц/780/2171/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 58 13.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №373/1657/15-ц від 07 липня 2015 року про стягнення з публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 217 412 грн. 05 коп., з яких: сума коштів на основному рахунку у розмірі 190 000 грн., три відсотки річних у розмірі 812 грн. 05 коп. та збитки від інфляції у розмірі 26 600 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 послався на те, що станом на день ухвалення рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року, яким стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його користь грошові кошти у розмірі 217 412 грн. 05 коп., у банку діяла тимчасова адміністрація, під час якої відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється примусове стягнення коштів, а згідно з ч.8 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 не було отримано виконавчий лист та відповідно не пред`явлено його до виконання. Зазначав, що у грудні 2016 року йому стало відомо, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року було визнано протиправним та скасовано постанову Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління НБУ від 16 липня 2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», а тому з 05 грудня 2016 року належні йому кошти підлягають стягненню в загальному порядку на підставі рішення суду та виконавчого документу. Вказував, що 14 грудня 2016 року він отримав виконавчий лист, однак строк пред`явлення його до виконання вже минув. З урахуванням наведеного, заявник вважає, що він пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому просив суд його заяву задовольнити.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №373/1657/15-ц від 07 липня 2015 року до виконання, виданого 14 грудня 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Біла І.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причини.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними й такими, що ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 61 від 19 березня 2015 року у ПАТ «Банк «Київська Русь», зокрема, запроваджена тимчасова адміністрація з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15 червня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 19 липня 2015 року включно.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_3 217 412 грн. 05 коп., з яких: сума коштів на основному рахунку у розмірі 190 000 грн., 3% річних у розмірі 812 грн. 05 коп. та індекс інфляції у розмірі 26 600 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 липня 2015 року.

17 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/22323/15 визнано протиправними та скасовано постанову Правління НБУ від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління НБУ від 16 липня 2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

По справі встановлено, що на виконання рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року ОСОБА_3 за його заявою було видано виконавчий лист 14 грудня 2016 року.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції статті, яка була чинною на час набрання рішенням суду законної сили) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у ч.1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 24 зазначеного Закону стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення даного строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Обгрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_3 послався на те, що він не пред'явив виконавчий лист до виконання, оскільки у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, під час дії якої заборонено здійснювати примусове стягнення коштів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

З матеріалів справи вбачається, що як до ухвалення судового рішення 22 червня 2015 року, так і після ухвалення рішення суду від 07 липня 2015 року 21 серпня 2015 року ОСОБА_3 звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію та просив визнати його кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь» та включити його до Реєстру вимог кредиторів. 01 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до регіонального відділення ПАТ «АБ «Південний» (який визначено для виплати коштів у Київській області) із заявою про надання йому інформації щодо внесення його даних до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ«Банк «Київська Русь», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 16 липня 2015 року ПАТ «АБ «Південний» надало відповідь, що виплати згідно до Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, наданого уповноваженою особою Фонду гарантованих вкладів фізичних осіб, на ім'я ОСОБА_3 відсутні (а.с.132-138).

Таким чином ОСОБА_3 вчиняв дії, спрямовані на отримання коштів за договором банківського вкладу, які були стягнуті на його користь рішенням суду. Однак, запровадження у банку тимчасової адміністрації стало перешкодою для отримання позивачем зазначених коштів.

Як зазначалось вище, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/22323/15 визнано протиправними та скасовано постанову Правління НБУ від 19 березня 2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» та постанову Правління НБУ від 16 липня 2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Вказана постанова була прийнята судом після спливу річного строку, протягом якого ОСОБА_3 повинен був пред'явити виконавчий лист до виконання.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про те, ОСОБА_3 пропустив строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, які не залежали від його волі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові, зокрема, для підприємств та підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Заперечуючи проти поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, апелянт зазначає, що рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не скасовані, є чинним, а процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» не припинено. Жодні обмеження щодо здійснення повноважень Фондом не запроваджено. Однак, постановою суду визнано незаконними та скасовано постанови про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь.

З моменту набуття чинності зазначеною постановою суду банк не вважається неплатоспроможним, а отже діяльність Фонду гарантування вкладів в зазначеному банку не відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни - відхилити.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді