Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі Рудь Т.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_3, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання в Україні. Дана заява мотивована тим, що заявник народився 20.12.1963 року в м. Ленінград, де і мешкав. Влітку 1990 року заявник відпочивав в Донецькій області, де познайомився з ОСОБА_4. Вони стали спільно мешкати однією сімєю в с. Берестки Красноармійського району Донецької області, при цьому прописки в своєму паспорті заявник не мав. 30.03.1991 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_4, після чого його дружина змінила прізвище на ОСОБА_3. В серпні 1991 року вони переїхали до м. Курахово Донецької області, де постійно мешкали. На теперішній час заявник мешкає в м. Словянську та бажає оформити громадянство України, проте не може цього зробити, оскільки не має документу, який би підтвердив факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Просить суд встановити факт його постійного проживання на території Донецької області України станом на 24 серпня 1991 року.

В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_1, заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні поясненням, якими обґрунтована заява.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, ОСОБА_2, не заперечувала проти задоволення заяви.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина заявника, ОСОБА_5, повідомила, що її чоловік, ОСОБА_3 фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з кінця 80-х років.

Свідок, ОСОБА_6, яка є сестрою дружини заявника, в судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_5

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до паспорту громадянина СРСР серії ХІІІ-АК №696248 від 24.01.1980 року, ОСОБА_3 народився 20.12.1963 року в м. Ленінград.

30.03.1991 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №384886, виданим Красненською сільрадою Красноармійського району Донецької області від 30.03.1991 року.

Відповідна відмітка про реєстрацію шлюбу містить у заявника в паспорті громадянина СРСР серії ХІІІ-АК №696248 від 24.01.1980 року та його дружини ОСОБА_5 в паспорті громадянина України серії ВА №313896 від 19.06.1996 року.

Відповідно до відмітки про прописку дружини заявника ОСОБА_5, яка міститься в її паспорті серії ВА №313896 від 19.06.1996 року, 14.08.1991 року вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.07.1991 року народився ОСОБА_7, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно з ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 7 Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року має юридичне значення, у звязку з тим, що заявник має намір у встановленому порядку оформити набуття громадянства України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику усправах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України в Донецькій області, тому повністю задовольняє вимоги заявника.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 131, 209, 212-215, 223, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території Донецької області України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_9