Справа № 569/7795/17
У Х В А Л А

07 серпня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.

за участю секретаря судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та перевід прав та обовязків покупця,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2017 року до Рівненського міського суду звернулася ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу 1/2 частини квартири №14 в будинку № 5 на майдані Незалежності що в м.Рівне частково недійсним та перевід прав та обовязків покупця.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 червня 2017 року в даній справі відкрито провадження.

19 червня 2017 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири №14 в будинку № 5 на майдані Незалежності що в м.Рівне.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ч.1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

З огляду на те, що позивач просить визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири за адресою: м.Рівне, майдан Незалежності, 5, кв. 14, укладеного 27 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, недійсним в частині покупця ОСОБА_3, суд приходить до висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі відчуження вказаної квартири третім особам та вчинення будь-яких інших дій відносно вказаної квартири, у звязку з чим, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири за адресою: м.Рівне, майдан Незалежності, 5, кв. 14, яка належить ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та перевід прав та обовязків покупця - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири за адресою: м.Рівне, майдан Незалежності, 5, кв. 14, яка належить ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1, проживає в м.Рівне, майдан Незалежності, 5, кв. 14).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.О.Першко