Справа № 616/137/17
Провадження № 2/616/100/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„25 липня 2017 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи - представника органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа: Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування, про усуненні перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком, який проживає окремо від неї,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просить визначити йому час для спілкування з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та участі у його вихованні шляхом визначення місця проживання сина у позивача з 1 числа до 15 числа кожного календарного місяця.

На обґрунтування позову позивач вказав, що він з відповідачем перебували у спільному шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з відповідачем, яка не дає йому можливості приймати участь у вихованні дитини, тільки зрідка дає можливість спілкуватись з сином і тільки в присутності відповідача та за місцем мешкання останньої, та в час визначений ОСОБА_3 Позивач вважає, що мати та батько мають рівні права та обовязки та мають право на безперешкодне спілкування з дитиною незалежно від проживання або перебування кожного з них.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив про уточнення позовних вимог, просив визначити час його спілкування з сином ОСОБА_8 та участі у його вихованні наступним чином:

- кожні вихідні дні тижня, починаючи з 15 год. 00 хв. пятниці до 15 год. 00 хв. неділі;

- під час весняних та осінніх шкільних канікул з 10 год. 00 хв. першого дня канікул до 17 год. 00 хв. четвертого дня канікул;

- під час зимових шкільних канікул з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. сьомого дня канікул;

- в літній період з 10 год. 00 хв. 01 червня до 17 год. 00 хв. 30 червня та з 10 год. 00 хв. 01 серпня до 17 год. 00 хв. 30 серпня.

Уточнені заявлені позовні вимоги позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позові та уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог відповідача, зазначивши, що фактично позивач просить змінити місце проживання дитини у вихідні та на період канікул. Вважає, що такі позовні вимоги для малолітньої дитини неприпустимі, оскільки дитина ходить до дитячого садка та буде ходити до школи, у нього повинен бути свій розпорядок дня, у дитини є свої потреби, повязані з особистою гігієною та здоровям. Вважає, що проживання та ночівля у батька згідно графіку заявленого позивачем буде для ОСОБА_3 стресом. Крім того, відповідач зазначає, що вона та дитина також повинні мати час на спілкування у вихідні дні та в період канікул. Також з приводу побачень сина з позивачем у її відсутність заперечувала, оскільки ОСОБА_1 має агресивні схильності та під час побачень з дитиною був помічений у нетверезому стані.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_4 підтримали визначений спосіб участі позивача у спілкування дитини, викладений у висновки Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, а саме: побачення батька з сином за місцем постійного проживання батька за адресою: вул. Сонячна, буд.25, с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області двічі на місяць (друга та четверта субота та неділя місяця).

Представник третьої особи головний спеціаліст сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_5, діючи на підставі довіреності № 01-58/1056 від 13.05.2017 року, як представник органу опіки та піклування Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області (а.с.64), в судовому засіданні пояснила, що 12 червня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації була розглянута ухвала Великобурлуцького районного суду Харківської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_9 На засіданні було заслухано батька та матір дитини. За результатами розгляду матеріалів та співбесіди з батьком дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способом участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_7 побачення за місцем постійного проживання батька за адресою: вул. Сонячна, буд.25, с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області, двічі на місяць (друга та четверта субота та неділя місяця). На адресу суду надано висновок органу опіки та піклування від 13.06.2017 року про доцільність вирішення спору (а.с.33).

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи, допитавши свідків, з урахуванням висновку органу опіки та піклування щодо доцільності вирішення спору, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків щодо їх дитини та Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

22 серпня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний Великобурлуцьким районним судом Харківської області.

Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину сина ОСОБА_8, 28 серпня 2012 року, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №470635 (а.с.08)

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року присуджено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина син ОСОБА_8, залишився проживати разом з відповідачем, за адресою вул. Підгірна, буд.3, с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області (а.с.75).

Судом встановлено, що на час розгляду справи, між сторонами існує конфліктна ситуація, щодо спілкування та виховання ОСОБА_3, 28 серпня 2012 року, про що позивач та відповідач не заперечують. Підставою звернення до суду стало те, що після розірвання шлюбу, сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні дитини.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 і добре знають сімю ОСОБА_3, які проживали у шлюбі, однак на даний час сторони шлюб розірвали. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з матірю. Батько сина проживає в одному селі де і мати з дитиною. На даний час у сторін виник спір про порядок виховання та спілкування дитини з батьком. Вважають, що дитині краще проживати з матірю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

Відповідно до частин 1, 2 ст.159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом до ст.ст.141, 150 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Зазначеному обов'язку батьків відповідає відповідне право дитини, закріплене в ст.ст. 8,19 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку.

У п.54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору приорітет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об'єднання сім'ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).)

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Висновком про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 орган опіки та піклування дітей від 13 червня 2017 року за № 01-58/1293 вважає доцільним визначити способом участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 наступним чином побачення за місцем постійного проживання батька за адресою: вул. Сонячна, буд.25, с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області, двічі на місяць (друга та четверта субота та неділя місяця) (а.с.33).

Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_3 24 червня 2017 року зареєструвала щлюб з ОСОБА_12 у виконкомі Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Холод» (а.с.73).

Відповідно до акту обстеження житлових умов ОСОБА_3 проведеного 13 липня 2017 року в будинку № 3 по вул. Підгірна в с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області встановлено задовільні умови для виховання та розвитку дитини: окреме спальне місце, син забезпечений одягом, взуттям, достатнім харчуванням, відвідує дитячий садочок. Мати згодна передавати дитину батьку на побачення та спілкування за усною домовленістю (а.с.75).

Відповідно до акту обстеження житлових умов ОСОБА_1 проведеного 13 липня 2017 року в будинку №25 по вул. Сонячна в с. Григорівка Великобурлуцького району Харківської області встановлено добрі умови для дитини. Є окрема кімната та дитячі іграшки (а.с.76).

Крім того, актами обстеження житлових умов ОСОБА_13, яка є бабусею ОСОБА_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 та житлових умов бабусі ОСОБА_14, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено задовільні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.74,77).

Отже, щодо встановлення визначеного порядку участі батька, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, встановивши наступний порядок участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні свого сина ОСОБА_7 наступним чином: - перебування ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17 год. 00 хв. другої та четвертої пятниці щомісяця до 12 год. 00 хв. другої та четвертої неділі щомісяця, за місцем проживання батька, з ночівлею дитини, за адресою: вул. Сонячна, 25, с. Григорівка, Великобурлуцького району, Харківської області, за згодою дитини; - можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом літнього періоду, тривалістю одного місяця, за місцем проживання батька або за його вибором для оздоровлення дитини, без присутності матері ОСОБА_6, за умови узгодження з матір'ю дитини періоду виїзду на оздоровчий відпочинок та місця відпочинку, з урахуванням стану здоров'я дитини. У разі задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, будуть порушені як права і інтереси дитини так і права і інтереси матері дитини, яка є відповідачем по даній справі, позивач фактично просить суд змінити місце проживання дитини у вихідні та на період канікул, що є неприпустимим.

Зазначений графік спілкування позивача із сином не буде порушувати режиму дитини, сталий уклад життя сторін, відповідатиме інтересам дитини та не суперечитиме законним інтересам позивача та відповідача.

В судовому засіданні не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з сином буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Під час вирішення спору, суд керується інтересами дитини, приймає до уваги, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до батька та його родини, вік дитини, стан здоров'я, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, оскільки ОСОБА_7 відвідує дошкільний заклад, що має істотне значення.

Судом не встановлено підстав для заборони залишатися дитині для ночівлі за місцем проживання батька, оскільки це не обмежує права та законні інтереси неповнолітньої дитини, при цьому надає рівну можливість батькам систематично в рівній мірі бачитися з сином, приймати участь в його вихованні. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про необхідність встановити порядок спілкування дитини з батьком. Разом з тим, не встановлено підстав, які б спростовували право батько на власний розсуд обирати місце і форми спілкування, та на спілкування з дитиною без присутності матері, беручі до уваги існування на даний час конфліктної ситуація між останніми, що може негативно впливати на дитину.

За вказаних обставин, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина та регулярне спілкування між ними забезпечить виконання батьківських прав позивача, буде відповідати інтересам дитини, не порушує права та інтереси матері для виконання материнських обов'язків та можливості приймати участь у вихованні дитини.

Суд також вважає, що мати дитини не повинна чинити перешкоди у спілкуванні з батьком, а тому необхідно зобовязати відповідача не перешкоджати позивачеві брати участь у вихованні сина та у спілкуванні з ним.

Керуючись ст.ст. 7, 19, 150, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа: Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області як орган опіки та піклування, про усуненні перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком, який проживає окремо від неї задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері, а саме: - перебування ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17 год. 00 хв. другої та четвертої пятниці щомісяця до 12 год. 00 хв. другої та четвертої неділі щомісяця, за місцем проживання батька, з ночівлею дитини, за адресою: вул. Сонячна, 25, с. Григорівка, Великобурлуцького району, Харківської області, за згодою дитини; - можливість спільного відпочинку ОСОБА_1 з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом літнього періоду, тривалістю одного місяця, за місцем проживання батька або за його вибором для оздоровлення дитини, без присутності матері ОСОБА_6, за умови узгодження з матір'ю дитини періоду виїзду на оздоровчий відпочинок та місця відпочинку, з урахуванням стану здоров'я дитини.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 липня 2017 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: ОСОБА_15