19.09.2017 227/2683/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Добропільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 «Приватбанк», Служба у справах дітей Добропільської міської ради, про встановлення факту батьківства та факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року заявниця ОСОБА_1, звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та встановити факт, що документ, укладений між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» «заява № SAMDN8667 на оформлення вкладу «Стандарт 12 міс.,ЧП» від 25.12.2012 року та ОСОБА_5, в частині заповідального розпорядження, зробленого останнім на випадок своєї смерті, на 50% розпоряджатися вкладом та нарахованими процентами, виписаний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що з 2003 року по 2012 рік проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5.

У березні 2004 року вона завагітніла від останнього і 09 грудня 2004 року народила дочку, ОСОБА_6.

Життя із ОСОБА_5 у неї не склалося і вони розійшлися, після чого заявниця разом з дочкою стали проживати окремо від ОСОБА_5 за адресою: м. Білицьке, вул. Соцпраці, 39/40.

За життя ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, однак у зв'язку із сімейними труднощами, не мав змоги зареєструвати себе її батьком, проте надавав заявниці матеріальну допомогу на утримання дочки, дбав про дочку, їздив з нею на відпочинок, водив до школи і обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе її батьком. Проте, 07 лютого 2016 року останній помер у м. Білицьке.

Для отримання дочці пенсії у звязку із втратою годувальника, а також оформлення спадкових прав дитини, заявниця просить суд встановити факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 07.02.2016 року є рідним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, за життя ОСОБА_5 оформив у ПАТ КБ «Приватбанк» документ «заява № SAMDN8667 на оформлення вкладу «Стандарт 12 міс.,ЧП» від 25.12.2012 року, в якому вказав, що в разі його смерті вкладом і нарахованими відсотками може розпоряджатися його мати ОСОБА_3 у розмірі 50% та донька ОСОБА_7 у розмірі 50%. Проте при складанні вищезазначеного документа була допущена помилка, а саме: невірно зазначене прізвище ОСОБА_8 (російською мовою), а правильно Пеленицина (українською мовою).

24.04.2017 року заявниця в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_6 звернулася із заявою № 228 до Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області в інтересах своєї доньки ОСОБА_6 для отримання свідоцтва на спадщину за заповідальним розпорядженням на належну їй ? частину спадкового грошового внеску. Постановою від 24.04.2017 року ОСОБА_6, за яку діяла її мати ОСОБА_1, було відмовлено у видачі даного свідоцтва. Підставою для відмови стало те, що в заповідальному розпорядженні допущена помилка, а саме невірно вказано прізвище ОСОБА_8 (російською мовою) замість Пеленицына (російською мовою). Просить суд встановити факт, що документ «заява № SAMDN8667 на оформлення вкладу «Стандарт 12 міс.,ЧП» від 25.12.2012 року складений ПАТ «Приватбанк», в якому допущена помилка в написанні прізвища, виписаний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині розпорядження вкладом та нарахованими відсотками у розмірі 50%.

Встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини її малолітньою донькою в інтересах якої вона діє, у вигляді грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку.

В відкритому судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Додатково зазначила, що за життя ОСОБА_5 приймав участь у вихованні дочки. Він мав дефект вимовлення. При оформленні депозитного рахунку та складанні заповідального розпорядження в ПАТ КБ «Приватбанк» він зазначив прізвище дочки ОСОБА_9 вірно, разом з тим, працівник банку міг невірно почути та записати помилково прізвище «Переницина».

Представник заявника ОСОБА_2, діючий на підставі договору про надання правової (юридичної) допомоги, вимоги викладені в заяві просив задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог, викладених у заяві не заперечувала. Зазначила, що вона є матірю ОСОБА_5, який помер 07.03.2016р. та рідною бабою малолітньої ОСОБА_10, 09.12.200р.н. Пояснила, що заявниця та її син тривалий час проживали однією родиною без укладення шлюбу в її квартирі за адресою: м. Білицьке, вул. Харківська, 7/28. У них народилась дочка ОСОБА_9, яку син дуже любив, матеріально утримував, піклувався про неї, турбувався про шкільне життя. За життя син з онукою проводили спільний відпочинок, їздив на море. Будь-яких сумнівів що ОСОБА_10 її сину не рідна дочка в неї немає. Інших родичів, які б могли підтвердити батьківство ОСОБА_5 відносно дочки ОСОБА_9 немає.

Представники заінтересованих осіб: Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області, служби у справах дітей Добропільської міськради» в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення вимог не заперечували.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ «Приватбанк» до суду не з'явився, повідомлені про розгляд справи були належним чином, про що свідчить отримане поштове повідомлення, жодних заяв до суду від них не надходило.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, окрім фактів, визначених в ч. 1 зазначеної вище статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів належить, зокрема, факт визнання батьківства.

Враховуючи, що дитина заявниці ОСОБА_6, народилась 09.12.2004 року, тобто, після 01 січня 2004 року, дана справа про визнання факту батьківства ОСОБА_5 щодо вищезгаданої малолітньої дитини має розглядатись за нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю.

За ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Окрім того, як зазначено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вказаної вище постанови зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Також, як вбачається з абз. 3-5 п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що з 2003 року по 2012 рік заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5, проте, офіційно шлюбні відносини зареєстровані в органах реєстрації актів цивільного стану не були. Проживали разом за адресою: м. Білицьке, вул. Харківська, 7/28. Проживали спільно з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено довідкою № 1198 від 07.08.2017 року виданою ПП «Білицька ремонтно - експлуатаційна служба «Надія» (а.с.12).

Під час спільного проживання заявниці із ОСОБА_5, 09.12.2004 року у них народилась дочка - ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії I-HO № 423468 виданого 20 грудня 2004 року виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля (а.с.8).

У зв'язку з тим, що заявниця та ОСОБА_5 проживали разом без офіційного укладення шлюбу, в свідоцтві про народження дитини в графі "батько" органом реєстрації актів цивільного стану вчинений запис зі слів матері, на підставі ст. 135 СК України, - "Пеленіцин Дмитро Сергійович", що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 423468, актовий запис № 71, дата видачі 20.12.2004 року (а.с.8).

ОСОБА_5 приймав активну участь у вихованні доньки, матеріально її утримував, дитина називала його батьком.

Однак, 07.02.2016 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про смерть серії І-НО № 933609 від 10 лютого 2016 року, актовий запис № 18, видане виконком Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області (а.с.11).

Отже, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, 09 грудня 2004 року народила доньку ОСОБА_6. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 423468, що видане 20 грудня 2004 року, батьками дитини записано ОСОБА_1 (мати) та ОСОБА_11 (батько) (а.с.8).

В свою чергу, відповідно до ОСОБА_8 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 1 від 08 серпня 2017 року, відомості про батька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, записані зі слів матері за ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с.10).

Наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області серії І-НО № 933609 від 10 лютого 2016 року, актовий запис № 18, підтверджений факт смерті ОСОБА_5 07.02.2016 року в м. Добропілля м. Білицьке (а.с.11).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 хрещена заявниці, під присягою пояснила, що померлий ОСОБА_5 до та після народження доньки ОСОБА_8 проживав з заявницею однією сім'єю до 2012 року, протягом життя визнавав дівчинку своєю рідною дочкою, підтримував її матеріально та морально, брав участь у вихованні дитини.

Врахувати думку малолітньої ОСОБА_6, щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_5, який помер 07.02.2016р. відносно неї, не є можливим, оскільки дівчина отримала черепно-мозкову травму та проходить відповідне лікування у КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» в травматологічному відділенні.

Допитати малолітню ОСОБА_6, згідно ст.. 10 мав би враховувати його пояснення при розгляді певних питань, які регулюються сімейним законодавством, зокрема визначенні місця мешкання дитини, участь діда у його вихованні, тощо.

Окрім показів заінтересованої особи та свідка, факт спільного проживання з 2003 р. по 2012 р. ОСОБА_5 із заявницею та малолітньою дитиною ОСОБА_6, ведення спільного господарства, спільне святкування родинних дат, участь у вихованні дитини підтверджений також спільними сімейними кольоровими фотографіями, на яких зображені наступні особи: померлий ОСОБА_5 на відпочинку; померлий ОСОБА_5 із малолітньою дитиною ОСОБА_6 та своєю матірю ОСОБА_3 у школі (а.с.18).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо достатності представлених заявником доказів на підтвердження факту походження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07 лютого 2016 року в м.Добропілля м. Білицьке.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання права на матеріальну допомогу у зв'язку із втратою годувальника.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, з огляду на що суд вважає заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту належності документу, укладеного між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» «заява № SAMDN8667 на оформлення вкладу «Стандарт 12 міс., ЧП» від 25.12.2012 року та ОСОБА_5, в частині заповідального розпорядження, зробленого ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, на 50% розпоряджатися вкладом та нарахованими процентами, та належності його ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд зазначає наступне.

Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право

Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права.

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Із заяви заявниці, яка діє за свою малолітню доньку до Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області № 228 від 24.04.2017 року по спадковій справі № 139/2016 р. вбачається, що на день смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилася спадщина, яка складається з грошового внеску з відповідними відсотками, компенсаціями, індексаціями на рахунку № 5573 згідно умов договору SAMD№8903 від 25.12.2012 року у ПАТ КБ «Приватбанк», на який на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках спадкодавцем залишено заповідальне розпорядження 25.12.2012 року. Просить вважати неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що прийняла спадщину, бо на час відкриття спадщини вона була малолітньою. Мати спадкодавця також прийняла спадщину у встановленому законом порядку. У зв'язку з тим, що в заповідальному розпорядженні на спадковий грошовий внесок прізвище спадкоємиці зазначено російською мовою як «Переницына» замість «Пеленицына» українською «Пеленіцина», просить видати на ім'я дочки свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на відповідну їй ? частину спадкового грошового внеску, або постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того в самому заповідальному розпорядженні померлий ОСОБА_5 вказав на те, що ОСОБА_8 є його дочкою. Також до матеріалів справи залучена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 348/02-31 від 24.04.2017 року, з підстав невірного написання прізвища спадкоємиці ОСОБА_6 як «Переницына» (а.с.13-17).

Вивчивши матеріали справи, враховуючи повне визнання вимог заінтересованою особою ОСОБА_3, у суду не виникає сумніву щодо ідентичності записів прізвища ОСОБА_6 у свідоцтві про народження на ім'я ОСОБА_6 і заповідальному розпорядженні від 25.12.2012 року, так як ці записи відрізняються лише написання однієї літери «л».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 256-259 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Добропільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 «Приватбанк», Служба у справах дітей Добропільської міської ради, про встановлення факту батьківства та факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, померлого 07.02.2016 року в м. Білицьке м. Добропілля Донецької області, відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7 (актовий запис Виконкому Білицької міської ради м. Добропілля № 71 від 20.12.2004 року).

Встановити факт, що документ, укладений між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» «заява № SAMDN8667 на оформлення вкладу «Стандарт 12 міс.,ЧП» від 25.12.2012 року та ОСОБА_5, в частині заповідального розпорядження, зробленого ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, на 50% розпоряджатися вкладом та нарахованими процентами, виписаний ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 19 вересня 2017 року.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом пяти днів.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

19.09.2017