Справа № 308/8390/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача Житлово будівельного кооперативу «Едельвейс», третього відповідача Ужгородської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до першого відповідача ОСОБА_2 та другого відповідача Житлово будівельного кооперативу «Едельвейс» за якою просить суд:

- визнати недійсним: свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 31176503 від 17.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2; Свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р. видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2.

- визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії ВО №778403, виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області від 20.04.2001 року, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на наступні обєкти нерухомого майна: квартиру, загальною площею 48,0 кв.м., житловою 20,3 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а, приміщення 3; нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20.

За ухвалами від 12.02.2016 року судом було залучено до участі у справі у якості співвідповідача Ужгородське міськрайонне управління юстиції в Закарпатській області, 88000, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14, та у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 (Закарпатська область, м. Ужгород, пров. Шевченка, 23/3), а за ухвалою від 06.06.2016 року судом було здійснено заміну третього відповідача - Ужгородське міськрайонне управління юстиції на належного - Ужгородську міську раду.

В обґрунтування позову позивач зазначила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, являється асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» з 29 травня 2012 року згідно поданої заяви від 29.05.2015р. На підтвердження чого вона сплатила вступний внесок в розмірі 10 000 грн. згідно квитанції №13_80 від 29.05.2012р.

В подальшому з метою придбавання квартири та допоміжних приміщення вона уклала з ЖБК «Едельвейс» наступні зобовязання:

1.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості квартири, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а/2, площею 48,5 кв.м., загальною вартістю 206500,00 (двісті шість тисяч пятсот гривень 00 кой.);

2.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (гаражу), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, поз. З, запроектованою площею площею 18,4 кв.м., загальною вартістю 60000,00 (Шістдесят тисяч гривень 00 кой.);

3.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона мала намір сплатити пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (комора), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, поз. 20, запроектованою площею площею 5,7 кв.м., загальною вартістю 8000,00 (Вісім тисяч гривень 00 кой.);

Взяті на себе зобовязання перед ЖБК «Едельвейс» вона виконала в повному обсязі та сплатила пайові внески на загальну суму 274 500,00 (Двісті сімдесят чотири тисячі пятсот гривень), що підтверджується банківськими квитанціями.

Враховуючи той факт, що вона проживає в м. Хуст, вона попросила свого сина ОСОБА_2 (який проживає в м. Ужгород) контролювати хід будівництва та в подальшому оформити права власності на нерухоме майно на її імя.

В кінці грудня місяця, після того, як будинок № 4а по вул. Рилєєва в м. Ужгород був зданий в експлуатацію, ОСОБА_2 повідомив їй що оформив усі документи на право власності. Однак як їй в подальшому стало відомо, ОСОБА_2 оформив право власності не на її імя, а на своє та отримав наступні правовстановлюючі документи: свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31176503 від 17.12.2014р., видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р., видане реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2; свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р., видане Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, згідно якого власником являється ОСОБА_2.

Разом з тим, ОСОБА_2 не має жодного відношення до вказаних вище обєктів так як позивач просила його діяти від свого імені та в її інтересах, пайові внески до ЖБК «Едельвейс» вносила тільки вона, тому вона вважає, що є власником даних обєктів нерухомого майна, так як сплатила пайові внески в повному обсязі.

Реєстрація права власності на квартиру, бокс і кладовку ОСОБА_2 здійснена всупереч волі позивача та незаконно.

Що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом, тому у відповідності до ч.2 ст.41 Конституції України, ст. 328, ч. 1 ст. 203, ст. 392 ЦК України, статті 19-1 ЗУ «Про кооперцію», ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просить суд задовольнити свій позов.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. У подальшому ними було подано заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності.

Перший відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 позов визнали у повному обсязі та просили його задовольнити, оскільки дійсно внески за спірні нерухомості сплачувала його мати - ОСОБА_1.

Другий відповідач був судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У подальшому ними було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Від третього відповідача Ужгородської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення за якими він просить суд відмовити у задоволенні позову позивача, оскільки вони необґрунтовані оригіналами доказів, до позову додані лише копії квитанцій про сплату внесків, право власності було обґрунтовано зареєстроване саме за першим позивачем відповідно до наданих ними документів.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання задля проведення судових дебатів, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1, являється асоційованим членом Житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» з 29 травня 2012 року згідно поданої заяви від 29.05.2012р. На підтвердження чого вона сплатила 05 жовтня 2012 року вступний внесок в розмірі 10 000 грн. згідно квитанції №72_37.

В подальшому з метою придбавання квартири та допоміжних приміщення вона уклала з ЖБК «Едельвейс» наступні зобовязання:

1.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом № 4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості квартири, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а/2, площею 48,5 кв.м., загальною вартістю 206500,00 грн.;

2.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (гаражу), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, загальною вартістю 60 000,00 грн.;

3.Зобовязання асоційованого члена житлово-будівельного кооперативу «Едельвейс» ОСОБА_1 від 29.05.2012р., затвердженого загальними зборами членів ЖБК «Едельвейс» протоколом №4 від 31.05.2015р., згідно якого вона зобовязалася сплатити до 31.12.2012 року пайовий внесок, що встановлюється в розмірі вартості нежитлового приміщення (комора), який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва 4а, загальною вартістю 8000,00 грн.

Взяті на себе зобовязання перед ЖБК «Едельвейс» позивач ОСОБА_1 виконала в повному обсязі та сплатила пайові внески на загальну суму 284 500,00 грн., а саме: за квитанціями від 05.10.2012 року № 72_37 на суму 10 000,00 грн., від 29.05.2012 року № 13_80 на суму 10 000,00 грн., від 05.10.2012 року № 72_38 на суму 139 000,00 грн., від 09.10.2012 року № 90_6 на суму 17 500,00 грн., від 16.11.2012 року № 133 на суму 74 000,00 грн., від 16.11.2012 року № 14_164 на суму 34 000,00 грн.

ОСОБА_5 акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» від 23.11.2015 року № 03-3/1-834 також підтверджується, що кошти платника ОСОБА_1 були зараховані на користь ЖБК «Едельвейс» згідно вищезазначених квитанцій (а.с. 145, т. 1).

Реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області були видані на імя ОСОБА_2 наступні право встановлювальні документи:

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31176503 від 17.12.2014р. на квартиру загальною площею 48 кв.м., житловою 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31876435 від 29.12.2014р., на нежитлове приміщення, бокс, загальною площею 18,4 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 3;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно №31866982 від 29.12.2014р. на нежитлове приміщення, кладовка, загальною площею 5,7 кв.м., за адресою: м. Ужгород, вул. Рилєєва буд. 4а приміщення 20.

Позивач зазначила, що ОСОБА_2 не має жодного відношення до вказаних вище обєктів, так як вона просила його діяти від свого імені та в її інтересах, пайові внески до ЖБК «Едельвейс» вносила тільки вона, тому вона вважає, що є власником даних обєктів нерухомого майна, так як сплатила пайові внески в повному обсязі. Реєстрація права власності на квартиру, бокс і кладовку ОСОБА_2 здійснена всупереч волі позивача та незаконно.

Що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом, тому у відповідності до ч.2 ст.41 Конституції України, ст. 328, ч. 1 ст. 203, ст. 392 ЦК України, статті 19-1 ЗУ «Про кооперцію», ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивач просить суд задовольнити свій позов.

На виконання ухвали суду від 16.01.2017 року Відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради були надані суду засвідчені копії документів, на підставі яких виникло право власності ОСОБА_2 на спірні обєкти нерухомості.

З наданих суду доказів вбачається, що 29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем ОСОБА_1 про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та ОСОБА_2 був укладений договір зобовязання за умовами

п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, нежитлове приміщення поз. № 20, запроектована площа 5,70 м.кв., вартістю 8 000,00 грн., які ОСОБА_2 зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року.

Довідкою від 26.12.2014 року № 555 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 8 000,00 грн. у повному обсязі.

29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем ОСОБА_1 про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та ОСОБА_2 був укладений договір зобовязання за умовами п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, нежитлове приміщення поз. № 3, запроектована площа 18,40 м.кв., вартістю 60 000,00 грн., які ОСОБА_2 зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року.

Довідкою від 26.12.2014 року № 50 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 60 000,00 грн. у повному обсязі.

29 травня 2012 року, тобто тієї ж самої дати, що і була подана заява позивачем ОСОБА_1 про вступ до ЖБК «Едельвейс», між ЖБК «Едельвейс» та ОСОБА_2 був укладений договір зобовязання за умовами п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 якого ЖБК «Едельвейс» зобовязався забезпечити житлом асоційованих членів кооперативу шляхом участі у будівництві згідно проектної документації, в обумовлений п. 6 цього договору термін, тобто до 01 січня 2015 року, а саме: м. Ужгород, житловий комплекс «Едельвейс», вулиця Рилєєва, № 4а/1, поверх 2, квартира 2, кількість кімнат 1, запроектована площа 48,50 м.кв., вартістю 206 500,00 грн., які ОСОБА_2 зобовязався сплатити до 01 грудня 2014 року.

Довідкою від 16.12.2014 року № 33 ЖБК «Едельвейс» було підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно є асоційованим членом ЖБК «Едельвейс» і ним було сплачено пайовий внесок згідно договору зобовязання від 29.05.2012 року на загальну суму 216 500,00 грн. у повному обсязі.

Зазначені документи, а також технічні паспорти на квартиру та нежитлові приміщення і стали підставою для реєстрації права власності саме на ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спір у цій справі зводиться до того, що позивач ОСОБА_1 фактично виконала зобовязання по оплаті за договорами зобовязаннями від 29.05.2012 року перед ЖБК «Едельвейс» за свого сина ОСОБА_2, тому вважає, що органом реєстрації було незаконно зареєстроване саме за ним право власності на спірні житлове та нежитлові приміщення, тому просить суд визнати ці свідоцтва недійсними та визнати саме за нею право власності на ці приміщення.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19-1 «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного,

гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем,

іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Положення цієї статті не застосовуються до об'єктів права власності кооперативів, діяльність яких регулюється спеціальними законами.

Як зазначено у п. 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» відповідно до п. 1 ст. 17 Закону "Про власність" при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних

внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було

встановлено письмовою угодою між ними.

Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Відповідно до статті 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки стороною за договорами зобовязаннями від 29 травня 2012 року, укладеними із ЖБК «Едельвейс» є саме перший відповідач ОСОБА_2, і відповідно до цих договорів, технічної документації та довідок про сплату ним внесків органом державної реєстрації було правомірно проведено державну реєстраціє прав власності на обєкти нерухомості саме за ним, відсутні підстави для скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно та визнання права власності за позивачем на ці обєкти нерухомості.

Слід зазначити, що у даному випадку позивач має право лише вимагати від першого відповідача відшкодування коштів, наданих йому для внесення паю. Зазначені договори сторонами оспорені не були, недійсними не визнавалися, нікчемними не є, відтак були обґрунтовано враховані при реєстрації права власності. Незважаючи на наявність зобовязань позивача та заяви про вступ до ЖБК «Едельвейс» вирішальне значення у даному випадку має саме договірні відносини. Звичаєм ділового обороту та діючим законодавством не заборонено внесення коштів іншою особою, у такому випадку до цієї особи переходить право вимоги, у даному випадку виконання грошового зобовязання, від боржника.

У відповідності із ст. 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 384, 526-528 ЦК України, ст. 19-1 «Про кооперацію», суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2, другого відповідача Житлово будівельного кооперативу «Едельвейс», третього відповідача Ужгородської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6