Справа №578/349/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 22-ц/788/1297/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а :

12 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом і свої уточнені вимоги мотивувала тим, що 08 червня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 10 квітня 2015 року шлюб між ними розірвано. Малолітня дочка проживає разом з матір'ю, має незадовільний стан здоров'я, перебуває на диспансерному обліку з багаточисельним діагнозами, а тому потребує додаткові витрати на лікування. На даний час ОСОБА_4 у вихованні дитини участі не приймає, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча є працездатним та працює. Крім того, зазначає, що у грудні 2016 р. з аналогічним позовом вона зверталась до Ковпаківського районного суду м. Суми. За ухвалою судді даного суду було відкрито провадження, але відповідач оскаржив її у зв'язку з порушенням правил підсудності і його апеляцію було задоволено, а ухвалу суду скасовано. Тому просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1408, 94 грн.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 12 квітня 2017 року, щомісяця і до досягнення нею повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину у розмірі 704,47 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий бір в дохід держави в сумі 960 грн.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3, посилаючись на неповноту з'ясованих обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягувати аліменти на утримання дочки починаючи з 07 грудня 2016 року.

В доводах апеляційної карги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив докази того, що позивачка вживала заходів щодо отримання аліментів на утримання дитини починаючи з 07 грудня 2016 року, оскільки звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми 07 грудня 2016 року, що підтверджується копією позову та ухвалою про відкриття провадження у справі. Проте, відповідач оскаржив ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми про відкриття провадження у справі щодо недотримання правил підсудності, та 31 січня 2017 року апеляційним судом дана ухвала була скасована. Вважає, що відповідачу достеменно було відомо про існування позовної заяви про стягнення аліментів, але він свідомо ухилявся від виконання свого батьківського обов'язку. Посилання суду на те, що відповідач добровільно сплачував аліменти до листопада 2016 року, не дає підстав відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів з грудня 2016 року, так як розмір заробітної плати відповідача за шість місяців 2016 року склав 95431,32 грн., а тому повинен був надавати на утримання дитини близько 4000,00 грн. а не 400-500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів на утримання дитини змінити, та стягувати з нього 1/4 частини щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ухвалюючи рішення суд не навів мотивів, з яких обставин виходив визначаючи стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини, а позивачкою не доведено необхідність стягнення саме третьої частини його доходу на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи на підставі досліджених та оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що неповнолітня дочка сторін перебуває на утриманні у матері, а відповідач, як її батько, в силу ст.ст. 180, 185 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини, а також брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, що 08 червня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8,47).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 10 квітня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.5-6).

З довідки Краснопільської гімназії від 12 травня 2017 року №146 вбачається, що ОСОБА_5 навчається в 5(9) класі Краснопільської гімназії Краснопільської районної ради Сумської області (а.с.50).

ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозами: функціональне захворювання шлунку, диспанкреатизм, мочекислий діатез, периартрит лівого променевозап'ястного суглобу з больовим синдромом, міопатія, ускладнена родовою травмою, ВСД за змішаним типом, що підтверджується копіями лікарських висновків, даних обстежень за допомогою УЗД та комп'ютерної томографії (а.с 9-17, 60-63).

Неповнолітня ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку обласної дитячої клінічної лікарні. Згідно з копіями платіжних документів-чеків вартість придбання ліків на даний час становить 1408, 94 грн. (а.с 16-19).

Позивачка ОСОБА_3 працює в ТОВ «Сервісресурс» з 02 червня 2014 року. На даний момент займає посаду бухгалтера 1-шої категорії. Дохід за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року склав 22253,27 грн. (а.с.67).

Відповідач ОСОБА_4 працює в ДП «Краснопільське лісове господарство» з 28 жовтня 2009 року. На даний момент займає посаду вальника лісу. Дохід за період з 01 грудня 2016 року по 31 травня 2017 року склав 95431,32 грн., що підтверджується довідкою ДП «Краснопільський лісгосп» №696 від 08 червня 2017 року (а.с.65).

За періоду часу з квітня 2015 року по листопад 2016 року ОСОБА_4 добровільно перераховував кошти з позначкою «аліменти» на користь ОСОБА_3, що підтверджується квитанціями виробничої дільниці смт. Краснопілля Сумської Дирекції УДППЗ «Укрпошта» (а.с.51-53).

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину (в редакції закону, що діяла на час ухвалення рішення) не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аналогічні роз'яснення містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б вказували на неправомірність оцінки доказів місцевим судом.

Встановивши зазначені обставини, вірно застосувавши норми ст.ст. 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, врахувавши стан здоров'я дитини, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, а саме відсутність на його утриманні інших дітей чи осіб, що перебувають на його утриманні, місцевий суд правомірно стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частин заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Погоджується колегія суддів і з висновками місцевого суду щодо стягнення аліментів починаючи саме з дня звернення позивача із даним позовом до Краснопільського районного суду Сумської області, оскільки відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, і лише у випадку надання позивачем доказів, що він вживав заходи щодо одержання аліментів, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, аліменти можуть бути стягнуті за минулий час, але не більше ніж за три роки. Колегія суддів вважає, що попереднє звернення позивача з аналогічним позовом з порушенням правил підсудності до Ковпаківського районного суду м.Суми ще не свідчить про доведеність факту ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання доньки.

Врахувавши всі обставини справи, суд правильно визначився в правах та обов'язках сторін, тому відсутні правові підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 22 червня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -