№ 242/1420/17
№ 2/242/782/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12.04.2017 року звернувся до суду з позовом до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до виконавчого листа № 2/243/1820/2015 від 16.06.2015 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою державного виконавця Селидівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 було накладено арешт на все рухоме майно з метою забезпечення виконання рішення суду, виконання якого триватиме до 28.04.2029 року. З вищевказаною постановою державного виконавця він не згоден, оскільки він сплачує аліменти на утримання доньки та підстав для накладення арешту на його майна у виконавця не було. Крім того, це порушує його право як власника вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Просить суд, зняти арешт всього рухомого майна, що належить йому, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2016 року винесеної державним виконавцем Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, у виконавчому провадженні за № 51653046.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просить розглядати справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі Селидівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 51653046 по виконанню виконавчого листа № 2/243/1820/2015 від 16.06.2016 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою державного виконавця Селидівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 від 08.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання рішення суду, виконання якого триватиме до 28.04.2029 року.

Як вбачається з довідки № 03/17 від 15.03.2017 року, виданої ТОВ «Промінвестінжиніринг», із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з грудня 2016 року, здійснюються відрахування на виконання виконавчого листа № 2/243/1820/2015 від 16.06.2016 року, виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із змісту ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що на даний час на рухоме майно позивача безпідставно накладено арешт, в зв'язку з чим позивач не може вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, чим порушені його майнові права.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що позивач виконує зобовязання щодо сплати аліментів по виконавчому провадженню, в межах якого було накладено арешт на все рухоме майно позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 16, 316, 317, 321, 328 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 197, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з всього рухомого майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2016 року винесеної державним виконавцем Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, у виконавчому провадженні за № 51653046.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя