Справа № 686/2395/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

встановив:

06 лютого 2017 року позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 20.12.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 05.02.2015 року позичальник, ОСОБА_2 помер, спадкоємцем є ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, до складу якої входять також зобовязання померлого позичальника. Відповідач належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 6 702 грн. 21 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за їх відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, визнає позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.12.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 8 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

05.02.2015 року позичальник, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.02.2015 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, яким наданого строку, встановленого статтею 1278 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 05.02.2015 року по 05.08.2015 року.

У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1.

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 29017, АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України: "Кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги."

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 18.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори.

04.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано відповідь Першої Хмельницької державне нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора надіслано до приватною нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи.

22.04.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано відповідь приватного нотаріуса, в які зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ "Приватбанк".

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюєш строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого ОСОБА_2. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

При цьому, ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

17.07.2016 року до спадкоємців, ОСОБА_1, було направлено лист -претензію, згідно яких ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що: "Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України - вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України - у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № б/н від 20.12.2012 року становить 6702,21 грн..

Дані факти підтверджуються: копією анкети - заяви, умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком суми заборгованості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів.

Виходячи в вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту та нараховані за користування кредитом відсотки в сумі 6 702 грн. 21 коп. та судовий збір 1 600 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 629, 610, 1050, 1054, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273, 1281,1282 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредиту в сумі 6 702 грн. 21 коп. та судові витрати по справі в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя