Справа № 426/3681/15-ц
УХВАЛА

28 липня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону перешкоджання господарювання на земельній ділянці, зобовязання припинити дії, які порушують право за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вилову риби на водоймищі,

в с т а н о в и в :

28.07.2017 р. до канцелярії Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону перешкоджання господарювання на земельній ділянці, зобовязання припинити дії, які порушують право за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вилову риби на водоймищі, в якій він просить суд забезпечити зустрічний позов ОСОБА_1 шляхом заборони відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_2, як фізичній особі, так і як фізичній особі-підприємцю, самостійно, його представникам або із залученням третіх осіб, здійснювати будь-які дії, спрямовані на вилов риби з водного обєкту (водоймища), розташованого на ділянці земель водного фонду площею 54,4 га, яке знаходиться на території Містківської сільської ради і використовується ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі та водного обєкту від 28.12.2004 року, укладеного між Сватівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1; заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії з допуску будь-яких осіб для безоплатного чи платного лову риби на вказаному водоймищі; заборонити ОСОБА_2 проводити будь-які дії, спрямовані на зміну фізичного стану водоймища.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідженню та доведенню перед судом їх переконливості. Ці загальні правила процедури стосуються всіх стадій руху судової справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Верховний Суд України в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вимог ст. 151 ЦПК України в заяві ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову відсутні посилання на докази і не надано суду доказів щодо перешкоджання ОСОБА_2 реалізації ОСОБА_1 його права орендаря щодо водного обєкту (водоймища), розташованого на ділянці земель водного фонду площею 54,4 га, яке знаходиться на території Містківської сільської ради, а також посилання на докази щодо вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на зміну фізичного стану водоймища.Разом з тим, позивач зобовязаний надати суду докази в обгрунтування своїх вимог відповідно до ст.60 ЦПК України.

При цьому суд також враховує, що заява ОСОБА_1 не містить посилання на докази і не надано суду доказів щодо достатнього обґрунтування припущення про те,що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а відтак не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України у випадку недотримання вимог встановлених ст. 151 ЦПК, суд в порядку ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу про повернення відповідної заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що вказана заява не може бути розглянута по суті, у зв`язку з чим заявнику необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись 121, 151,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону перешкоджання господарювання на земельній ділянці, зобовязання припинити дії, які порушують право за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вилову риби на водоймищі - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М.Осіпенко