Справа № 739/2084/16-ц Провадження № 22-ц/795/774/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Наполов М. І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду від 03 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, Команської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дану ухвалу та направити справу до місцевого суду для продовження її розгляду.

У грудні 2016 року ОСОБА_5 предявив позов до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації, Команської сільської ради, в якому, після уточнення позовних вимог, просив визнати недійсними державні акти на його право власності на земельну ділянку серії ЧН № 150857 від 06.06.2003, серії ЧН № 132054 від 06.06.2003, серії ЧН № 100689 від 06.06.2003, видані Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією на підставі її розпорядження № 179 від 03.06.2003, і визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Україна» у с. Комань Новгород-Сіверського району.

Ухвалою суду від 30.01.2017 ОСОБА_5 надано строк для усунення недоліків позовної заяви в порядку п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву останнього залишено без розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- в ухвалі про надання строку для усунення недоліків позовної заяви не розяснено, за яку кількість позовних вимог необхідно сплатити судовий збір;

- судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_5 сплачено у повному обсязі, так як замість одного акту на право власності на земельну частку позивачеві видано три на ріллю, на пасовище та на сіножать; оспорювання даних актів є однією вимогою немайнового характеру, оскільки для її розгляду суд має встановити одні і ті ж самі обставини,

- позовна вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) є обґрунтованою. Крім того, вона може бути конкретизована під час судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 за подання позовної заяви не у повній мірі сплачено судовий збір та не конкретизовано вимоги щодо визнання за ним права власності на земельну частку (пай). З такими висновками неповністю погоджується апеляційний суд, т.я. залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду судом І інстанції вирішено з порушенням норм процесуального права, що регулюють дане питання.

Так, по справі встановлено наступне.

У позовній заяві ОСОБА_5 міститься чотири самостійні вимоги немайнового характеру: про визнання недійсними трьох державних актів на право власності на земельну ділянку і про визнання права власності на земельну частку (пай). Отже відповідно до п/п 2 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання цієї позовної заяви ОСОБА_5 необхідно було сплатити судовий збір у сумі 2204 грн 80 коп., виходячи з наступного: 551 грн 20 коп. (0,4 розміру мінімальної заробітної плати) х 4 (кількість вимог немайнового характеру) = 2204 грн 80 коп. Натомість при поданні позовної заяви до суду ОСОБА_5 сплачено 551 грн 20 коп. (квитанція на а.с. 1).

Виявивши недоліки позовної заяви ОСОБА_5, суд І інстанції ухвалою від 30.01.2017 в порядку п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України надав йому строк до 08.02.2017 для усунення цих недоліків (а.с. 17). З мотивувальної частини даної ухвали вбачається, що недоліками позовної заяви є: недоплата ОСОБА_5 судового збору за подання позовної заяви до розміру, встановленого ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», незазначення повної назви одного з відповідачів і неконкретне формулювання вимоги щодо визнання права на земельну частку.

На виконання згаданої ухвали ОСОБА_5 06.02.2017 доплачено 551 грн 20 коп. судового збору (квитанція на а.с. 19), повністю вказано назви відповідачів і конкретизовано обґрунтування вимог про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) (а.с. 20-21).

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Позовні вимоги про визнання права на земельну частку ОСОБА_5 сформульовано конкретно.

Висновок суду про необхідність надання ОСОБА_5 строку для доплати судового збору за подання позовної заяви є вірним. Але в силу п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала має містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, постановляючи ухвалу. З припису цієї норми права випливає, що в ухвалі від 30.01.2017 суд повинен був чітко та зрозуміло вказати, яку суму судового збору позивач мав доплатити до 08.02.2017. Проте така вказівка у цій ухвалі відсутня, що спричинило неможливість належно виконати її ОСОБА_5

Таким чином, ухвала суду від 30.01.2017 про надання ОСОБА_5 строку для усунення недоліків позовної заяви постановлена з порушенням вищевказаної норми процесуального права.

Оскаржувану ухвалу винесено у звязку з невиконанням ОСОБА_5 приписів ухвали від 30.01.2017, яка не відповідає вимогам закону.

Оскільки по справі постановлено дві взаємоповязані ухвали, якими порушено права позивача, а саме ухвалу від 30.01.2017 про надання йому строку для усунення недоліків позовної заяви та ухвалу від 03.03.2017 про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з невиконанням позивачем ухвали від 30.01.2017, то у порядку ч. 3 ст. 303 ЦПК України суд вважає за необхідне скасувати обидві ці ухвали, а справу направити до того ж суду для вирішення у належний спосіб питання про рух позовної заяви ОСОБА_5

Апеляційний суд не може змінити ухвалу суду від 30.01.2017, оскільки встановлення строку для усунення недоліків позовної заяви є прерогативою суду І інстанції, а зміна цієї ухвали без встановлення нового строку для її виконання не призведе до відновлення порушених судом І інстанції прав ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 3, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвали Новгород-Сіверського районного суду від 30 січня 2017 року і від 03 березня 2017 року скасувати, а справу направити до того ж суду для вирішення у належний спосіб питання про рух позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але в частині вказівок про розмір судового збору вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: