н/п 4-с/490/57/2017 Справа № 4-с/2-1192/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О.,

за участю заявника, представника стягувача, державного виконавця,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу боржника ОСОБА_1 про визнання незаконної та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження від 16 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ :

03 жовтня 2016 року боржник звернувся до суду зі скаргою , в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1192/11 від 29 січня 2014 року , виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен банк Аваль суму боргу у розмірі 3106809,26 грн.

В обгрунтування своїх вимог заявник зазначив, що стягувачем пропущено строк на предявлення виконавчого документу, оскільки минув річний строк предявлення до виконання. Крім того, заяву про предявлення виконачого листа до виконання подано представником стягувача за неналежно оформленою довіреністю, а саме не додано належних доказів того, що ОСОБА_2 дійсно займає ту посаду, про яку зазначено в довіреності .

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви з визначених в скарзі підстав, державний виконавець Сазонов Д.К. та представник стягувача ОСОБА_2Г, - заперечували проти її задволення за безпідставністю вимог.

Вивчивши матеріали справи, письмові заперечення державного виконавця, судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

29 січня 2014 року на підставі рішення суду від 21 лютого 2013 року Центральним районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен банк Аваль суму боргу у розмірі 3106809,26 грн.

Даний виконавчий лист предявлявся до виконання неодноразово, останній раз, як слідує з відмітки на ньому, був повернутий 31 травня 2016 року за п.2 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження .

14 вересня 2016 року цей виконавчий лист був направлений разом з заявою стягувача на примусове виконання до ВДВС , Постановою державного виконавця від 16 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження .

Дійсно, відповідно до ч.5 ст.47 Закону України Про виконавче провадження ( в редакції до 05.10.2016 року) , повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 ( один рік) цього Закону що в даному випадку було дотримано стягуваечем.

Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) предявлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до положень. п.п. 5-7 Розділу Перехідні положення вказаного Закону, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За такого, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом є правомірними.

Загальний строк обрахування у 591 днів, які минули від видачі виконавчого листа і до останнього відкриття виконавчого провадження ( без врахування строків переривання строків для його предявлення) є наслідком хибного трактування скаржником норм права.

Що стосується підстав , зазначених у скарзі, щодо неналежного представника стягувача задволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на вимогах закону та не підтверджені достеменними доказами.

При цьому суд враховує, що боржник отримав оскаржувану постанову 21 вересня 2016 року, після чого звернувся до суду в 10-тиденний строк , отже строк на її оскарження суд вважає таким, що не пропущено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 386-387 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ Гуденко О.А.