Справа № 520/6901/17
Провадження № 2/520/7916/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Луняченка В.О.

при секретарі - Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 року до Київського районного суду м. Одеси звернулися позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовними вимогами про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з квартири №138 у будинку №64 по вул.ак. Корольова, у м.Одесі загальною площею 96,6 кв.м, корисною площею 93,9 кв.м, в тому числі житловою площею 61,5 кв.м, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 29.09.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №5945 серія АЕВ №775797 накладеного постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 26.03.2012 року.

До судового засідання представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_6, діюча на підставі довіреності, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в судове засіданні не зявився, вдруге повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу (АЕВ №775797) від 29.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 29.10.2001 року у кн. 425 пр- стр 100-р 73, належить квартира №138 у будинку №64 по вул.ак. Корольова, у м.Одесі загальною площею 96,6 кв.м, корисною площею 93,9 кв.м, в тому числі житловою площею 61,5 кв.м, що також підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно видане КП «ОМБТІ та РОН» 02.11.2010 року за № 27849503.

ОСОБА_1 є поручителем по виконанню боргових обовязків Ходжатманд ОСОБА_7, про що свідчить договір поруки від 29.05.2007 року, а також той факт, що у провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа №520/16359/13-ц за позовною заявою ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» до Ходжатманд ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.02.2017 року залишена без розгляду.

Отримавши відомості з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна позивачі дізналися про те, що у відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є обтяження заборона на нерухоме майно (невизначене майно, все нерухоме майно), що належить ОСОБА_1, який зазначений власником квартири №138 у будинку №64 по вул. ак. Корольова у м.Одесі, накладене постановою 31803173 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 26.03.2012 року, реєстарційний номер обтяження 12325758.

Про наявність виконавчого провадження позивачі не знали, на даний час провадження закрите, що було повідомлено позивачем державним виконавцем усній розмові.

На звернення позивачів до ДП «Центр обслуговування громадян», останнім відмовлено у скасуванні обтяження, арешт та заборони відчуження нерухомого майна, у зв'язку з тим що заявником не було надано документів, у строк 30 робочих днів, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення обтяження арешт нерухомого майна.

Тобто у 2012 році було зареєстровано заборону щодо відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, яка не є стороною виконавчого провадження, яка не має зобовязань з поруки та боргових зобовязань,

Арешт та заборона відчуження накладений помилково, оскільки квартира № 138 у будинку №64 по вул. ак. Корольова у м.Одесі належить ОСОБА_2, яка не є стороною- боржником по виконавчому провадженню 31803173. Таким чином, наявність зазначеного обтяження суттєво порушує права позивача щодо розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так, за ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час

Відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору,витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим захистити право власності позивачів, задовольнити позовні вимоги, звільнивши з-під арешту майно, яке належить ОСОБА_2, а саме з квартири №138 у будинку №64 по вул.ак. Корольова, у м.Одесі загальною площею 96,6 кв.м, корисною площею 93,9 кв.м, в тому числі житловою площею 61,5 кв.м, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 29.09.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №5945 серія АЕВ №775797.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 209, 212- 215, 223,294 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження з квартири №138 у будинку №64 по вул.ак. Корольова, у м.Одесі загальною площею 96,6 кв.м, корисною площею 93,9 кв.м, в тому числі житловою площею 61,5 кв.м, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 29.09.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №5945 серія АЕВ №775797 накладеного постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 (31803173) від 26.03.2012 року ( тип обтяження-арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12325758).

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, без участі яких його було постановлено.

Суддя Луняченко В. О.