Справа №464/3874/17
пр № 4-с/464/145/17
У Х В А Л А

10 серпня 2017 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 Михайловтича на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 24.10.2016 ВП №48388641 у сумі 431801,33грн., винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В обґрунтування скарги зазначено, що відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. Скаржник вважає, що державний виконавець протиправно виніс оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору від 24.10.2016 ВП №48388641 у сумі 431801,33 грн. при повторному зверненні стягувача до органів ДВС з виконавчим листом №464/11058/13-ц, виданим 01.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова.

Представник скаржника у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець за викликом суду не зявився. З письмових заперечень, які надійшли до суду вбачається, що державний виконавець скаргу заперечив, вказав, що постановою державного виконавця від 19.11.2014 відкрито виконавче провадження №45521598 з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц, виданого 01.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова. Боржник ОСОБА_2 у строк, наданий для добровільного виконання, вказане судове рішення не виконав, у звязку з чим державний виконавець правомірно 15.12.2014 виніс постанову про стягнення з нього виконавчого збору у сумі 431801,33грн. Вказана постанова про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження не виділялась. Зазначає, що 24.02.2015 виконавчий лист №464/11058/13-ц від 01.10.2014 повернуто стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Вказаний виконавчий лист повторно предявлено до виконання, у звязку з чим державний виконавець 11.08.2015 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48388641. Вказане виконавче провадження завершено з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку з фактичним виконанням судового рішення). Вважає, що з огляду на те, що у першому виконавчому провадженні виконавчий збір з боржника не стягнуто, державний виконавець, керуючись ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016) правомірно прийняв оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору від 24.10.2016 ВП №48388641 у сумі 431801,33 грн. Просить відмовити у задоволенні скарги.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 01.10.2014 Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №464/11058/13-ц. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 314 572,31 грн.

19.11.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №45521598) з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц, 2/464/2321/13 від 01.10.2014 про стягнення з Боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 318 013, 31 грн. з терміном добровільного виконання до 26.11.2014.

15.12.2014 державним виконавцем в межах виконавчого провадження №45521598 при примусовому виконанні виконавчого листа №464/11058/13-ц, 2/464/2321/13 від 01.10.2014 на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 431 801, 33 грн.

24.04.2015 виконавчий документ (виконавчий лист №464/11058/13-ц, 2/464/2321/13 від 01.10.2014) повернено Стягувачеві (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») без виконання. Разом з тим розяснено Стягувачеві про можливість повторного предявлення виконавчого документа до виконання в строк до 24.04.2016.

11.08.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Львівській області ОСОБА_4 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №48388641) з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 про стягнення з Боржника ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 318 013,31 грн.

Боржником погашено існуючу заборгованість, про що свідчить заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в матеріалах виконавчого провадження.

24.10.2016 державним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48388641 у звязку з відсутністю заборгованості.

24.10.2016 державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №48388641 при примусовому виконанні виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 431 801, 33 грн.

24.10.2016 державним виконавцем Шелінською Ю.А. відкрито виконавче провадження ВП №52731431 по примусовому виконанню Постанови про стягнення виконавчого збору ВП №48388641, виданого 24.10.2016.

Згідно ст.383, 385 ЦПК України учасники виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи мають право звернутися до суду із скаргою у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог ст.58 Конституції України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

За загальним правилом про дію нормативно-правового акту в часі до кожної події, факту чи відносин застосовується той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказана подія, факт чи відносини мали місце.

Відповідно до ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (нова редакція) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. З огляду на наведене, до спірних правовідносин щодо порядку винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 24.10.2016 року застосуванню підлягають норми Закону України «Про виконавче провадження» у старій редакції.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент предявлення виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова до виконання, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч.3. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в старій редакції, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Згідно ч. 7 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Аналогічні положення закріплені у п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року N 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за N 489/20802, який визначає, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Вчинення відповідних процесуальних дій у випадку повернення без виконання виконавчого документа (ст.47 Закон України «Про виконавче провадження»), виданого на виконання рішення майнового характеру, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. За змістом ч. 5 ст.47 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 зазначеного Закону. Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні. Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та нестягнення виконавчого збору, державний виконавець не має правових підстав у постанові про повернення виконавчого документа зазначати про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкривати виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, оскільки в такому випадку виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні, при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає права державного виконавця повторно виносити Постанову про стягнення виконавчого збору з підстав невиконання одного і того ж самого виконавчого документу (виконавчий лист №464/11058/13-ц від 01.10.2014)

З наведеного суд, керуючись власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні матеріалів справи, приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 24.10.2016, винесена при повторному предявленні виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014, підлягає скасуванню, оскільки винесена в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.383, 385, 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення виконавчого збору - задоволити.

Скасувати Постанову ВП №48388641 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_2 в розмірі 431 801, 33 грн, яка видана 24.10.2016 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя: О.Ю.Горбань