Справа № 352/1616/16-ц
Провадження № 2/352/223/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Струтинського Р.Р.,

секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що 30.08.2002 року померла її баба ОСОБА_2, яка була власником земельної ділянки, площею 0,1899 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, площею 0,2410 га наданої для ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки, площею 0,0623 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,4932 га, що розташовані на території Поберезької сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області. Після смерті баби, її мама ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлою ОСОБА_2 та 12.08.2003 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно. Проте, після видачі вищезгаданого свідоцтва мама не звернулися до органів реєстрації права власності на земельну ділянку. 24.01.2012 року померла її мама ОСОБА_3. Вона звернулася до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3, за заповітом, посвідченим 02.08.2011 року за № 3-1348 державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, за яким ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла їй. 19.04.2013 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на її імя на домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Побережжя, Тисменицького р-ну Івано-Франківської обл., вул. Шевченка, буд. № 106. Згодом вона звернулась до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкоємцем не надано оригінали правовстановлюючих документів з реєстрацією у відповідних органах державної влади та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що баба позивачки ОСОБА_2, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була власником земельної ділянки, площею 0,1899 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, площею 0,2410 га наданої для ведення особистого селянського господарства, та земельної ділянки, площею 0,0623 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,4932 га, що розташовані на території Поберезької сільської ради Тисменицького Тисменицького району Івано-Франківської області. 30.08.2002 року ОСОБА_2 померла. Мама позивачки, ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлою ОСОБА_2 12.08. 2003 року державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстровано в реєстрі за № 2-1364, спадкова справа № 400, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є ОСОБА_4 Спадкове майно складається з вищевказаний земельних ділянок. Після видачі даного свідоцтва спадкоємець не звернувся до органів реєстрації права власності на земельну ділянку з метою реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 12.08.2003 року за № 2-1364, спадкова справа № 400.

24.01.2012 року померла ОСОБА_3 Позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3, за заповітом, посвідченим 02.08.2011 року за № 3-1348 державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, за яким ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 19.04.2013 року здержавним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Побережжя, Тисменицького району Івано-Франківської області, вул. Шевченка, буд. № 106. Згодом Позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкоємцем не надано оригінали правовстановлюючих документів з реєстрацією у відповідних органах державної влади про належність земельної ділянки ОСОБА_3, яка померла 24 січня 2012 року та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1225 ЦК України та керуючись ст. 213- 215 ЦПК Укаїни, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,1899 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Поберезької сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 24.01.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,2410 га надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Поберезької сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 24.01.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0623 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Поберезької сільської ради Тисменицького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 24.01.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Р.Р.Струтинський