Справа № 755/5050/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1, в якій заявник просить суд встановити юридичні факти: що рішення Дніпровського РУ ГУ МВС України від 19.10.2012р. про притягнення до кримінальної відповідальності та порушення кримінальної справи №54-3708 за ч.1, 2 ст.172 КК України (кримінальне провадження ЄРДР №000005 від 21.11.2012р.) є незаконним та неправомірними діями Дніпровського РУ ГУ МВС України щодо генерального директора ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА» ОСОБА_1; що рішення Дніпровського РУ ГУ МВС України від 19.10.2012р. про притягнення до кримінальної відповідальності та порушення кримінальної справи №04-33441 за ч.1 ст.199 КК України (кримінальне провадження ЄРДР №0000307 від 29.03.2013р.) є незаконним та неправомірними діями Дніпровського РУ ГУ МВС України щодо ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА» та генерального директора ОСОБА_1; що вилучення 25.10.2012р. без рішення суду, погодження на це прокурора, без опису бухгалтерської та кадрової документації, комп'ютерної техніки, алкогольних напоїв, належних ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА», Дніпровським РУ ГУ МВС України у кримінальній справі №04-33441 за ч.1 ст.199 КК України (кримінальне провадження ЄРДР №0000307 від 29.03.2013р.) є незаконним та неправомірними діями Дніпровського РУ ГУ МВС України щодо ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА» та генерального директора ОСОБА_1; що рішення Дніпровського РУ ГУ МВС України від 26.10.2012р. про притягнення до кримінальної відповідальності та порушення кримінальної справи №04-33441 за ч.1 ст.199 КК України (кримінальне провадження ЄРДР №0000307 від 29.03.2013р.) є незаконним та неправомірними діями Дніпровського РУ ГУ МВС України щодо ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА» та генерального директора ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Згідно положення ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом. Згідно частини 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», у кожному разі суддя зобов'язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1, останній просить суд встановити факти незаконності притягнення його, як генерального директора ПП «ДВК Дім Вина «СКАЛА», до кримінальної відповідальності, незаконності порушення кримінальних справ, незаконності вилучення документації та майна підприємства Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно положень ст. 234 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року), Дії слідчого можуть бути оскаржені прокуророві як безпосередньо, так і через слідчого. Дії слідчого можуть бути оскаржені до суду. Скарги на дії слідчого розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Положеннями ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року) визначено, що скарга на дії прокурора при проведенні ним досудового слідства або окремих слідчих дій у справі подається вищестоящому прокуророві, який її розв'язує в порядку і в строки, що передбачені статтями 234 і 235 цього Кодексу. Скарги на дії прокурора розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно положень частини 2 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (2012 року) скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкриті провадження, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вивчивши матеріали поданої заяви, беручи до уваги мету звернення заявника з даною заявою до суду, керуючись нормами діючого законодавства України та роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суддя дійшов висновку, що встановлення фактів, які є предметом розгляду поданої ОСОБА_1 заяви, в разі незгоди заявника з рішеннями діями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування чи прокуратури під час досудового розслідування, підлягають оскарженню в порядку кримінального судочинства.

З огляду на викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, оскільки ця заява не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 122, 234, 256, 293Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: