Справа № 139/680/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 10 серпня 2017 року ОСОБА_1 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 5).

Представник відповідача - сільський голова Лучинецької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 23).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с 8).

Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 42 від 20 лютого 2017 року (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № К-650/0-689/6-17 від 27 березня 2017 року (а.с. 13), випискою із списку громадян членів КСП «Немія», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 42 від 20 лютого 2017 року (а.с. 14) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Немія» с. Лучинець площею 3,41 умовних кадастрових гектара.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 04 жовтня 1989 року склала заповіт (а.с. 9), яким все своє майно, жилий будинок і все те на що за законом матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_1.

Згаданий вище заповіт від імені ОСОБА_2, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48552539 від 26 липня 2017 року (а.с. 16), є чинним, не зміненим і не скасованим.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Як слідує із довідки Лучинецької сільської ради (а.с. 12) позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі Свідоцтва про право на спадщину) № 48552548 від 26 липня 2017 року (а.с. 17) вбачається, що спадкові права після смерті ОСОБА_2 ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилась).

Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини.

З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 11) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_2 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 276 від 26 липня 2017 року (а.с. 15).

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_2 за заповітом.

Керуючись ст. 524, 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 3,41 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________