Справа № 209/4050/16-ц
Провадження № 2/209/185/17
"06" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є розписка відповідача, про причини неявки суд не повідомила. Крім того, надала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначила, що останній платіж по кредитному договору був здійснений нею 21.07.2013 р., однак з позовом Банк звернувся 14 грудня 2016 року, тобто з значним пропуском строку позовної давності, встановленого для основного зобов'язання у три роки, для зобов'язань по сплаті штрафних санкцій - один рік, тому просила відмовити ПАТ "Акцент-Банк" у задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07.06.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою-заявою, підписаною відповідачем та умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.7, 8-11).
Відповідно до п.6.5. умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.
ПАТ «Акцент-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у зазначеному розмірі.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, чим порушує законні права ПАТ КБ «Акцент-Банк», що підтверджується копією виписки по картковому рахунку (а.с.24-33).
У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 744,17 грн. - штраф (процентна складова), вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.
Вирішуючи заявлену відповідачем заяву про застосування до вимог позивача позовної давності, суд виходить з наступного.
Згідно статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 07.06.2012 року, а також банківської виписки по особовому рахунку (а.с.5-6, 24-28), останнє погашення заборгованості за кредитом було здійснено 13.01.2014 року, що у відповідності до ч.1 ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності.
Суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що останній платіж вона здійснила 21.07.2013 року, оскільки це спростовується матеріалами справи. Крім того, відповідно до п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку здійснювати договірне списання грошових коштів з інших карткових рахунків відповідача. Таким чином, списання позивачем грошових коштів з іншого карткового рахунку відповідача на погашення кредитної заборгованості, слід вважати таким, що здійснено позивачем в межах договірних відносин.
Враховуючи фактичні обставини справи, суд не знаходить підстав та можливості задовольнити заяву відповідача про застосування строків позовної давності до даних правовідносин.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1271,76 грн.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 223-226, 232 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник