Провадження № 22ц/790/2251/17 Головуючий 1 інстанції: Грищенко І.О.
Категорія: житлові
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області про безкоштовну приватизацію займаного житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд у відповідності до п. 8 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безоплатно передати в приватну власність житлове приміщення в будинку державного житлового фонду, що розташовані в кв. АДРЕСА_1 в складі: кімнати № 5 площею 12,5 кв. м; № 6 площею 12,3 кв. м, № 7 площею 17,5 кв. м, кухні 17,6 кв. м, коридору 11,00 кв. м., передпокою 3 кв. м., санвузла 4,6 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог зазначаєзазначає, що він разом зі своєю родиною (він, його дружина та син) користуються з вересня 2001 року наступними приміщеннями: кімнати № 5 площею 12,5 кв. м; № 6 площею 12,3 кв. м, № 7 площею 17,5 кв. м, кухні 17,6 кв. м, коридору 11,00 кв. м, передпокою 3 кв. м, санвузла 4,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Він як ветеран Збройних Сил України має право на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке він займає у будинках державного житлового фонду. Ні він, ні члени його родини не використали свого права на безоплатну приватизацію. Він звернувся із заявою про приватизацію займаного ним та членами його родини приміщення до єдиного відомого йому органу приватизації це управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, але він отримав відмову, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно витягу з наказу начальника Харківського військового університету від 12 січня 2004 року № 28, підполковника ОСОБА_1 , викладача кафедри озброєння (зенітних ракетних з`єднань, частин і підрозділів великої та середньої дальності і стрільби зенітними керованими ракетами) факультету озброєння (та бойового застосування зенітних ракетних з`єднань та частин великої і середньої дальності) (2 факультету), звільненого наказом Головнокомандувача Військ Протиповітряної оборони Збройних Сил України від 25 грудня 2003 року № 0200 з військової служби у запас за пунктом 67 підпункт «б» (за станом здоров`я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, з правом носіння військової форми одягу, з залишенням у черзі дня позачергового отримання житла, з 12 січня 2004 року виключено зі списків особового складу університету, з усіх видів забезпечення та направлено дня зарахування на військовий облік до Дзержинського районного військового комісаріату міста Харкова.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 Харківського облвійськомата від 23 березня 2004 року, ОСОБА_1 має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби.

Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 11 квітня 2007 року № 23 15816 повідомило ОСОБА_1 про те, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_3 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Аналогічного змісту лист З з 2337364 від 05 грудня 2012 року.

Листом управління Держкомзему у м. Харкові Головного управління Держкомзему у Харківській області від 04 грудня 2012 року № 7405/08 ОСОБА_1 повідомлено, що в управлінні Держкомзему у м. Харкові станом на 28 листопада 2012 року не обліковуються документи, що посвідчують право власності або користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 .

В листі управління земельних відносин департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 13 грудня 2012 року № П 54/12 зазначається, що листом управління містобудування та архітектури від 11 грудня 2012 року № II 54/12 у 2008 році було погоджено обґрунтування меж та розмірів земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі військового містечка № НОМЕР_2 (гуртожиток) квартирноексплуатаційному відділу Міністерства оборони України в м. Харкові по вул. 23 Серпня, 2 А.

В листі квартирно експлуатаційного управління Збройних Сил України від 13 лютого 2015 року за № 303/4/17/82/1, направленого на адресу ОСОБА_1 зазначається, що питання передачі будівлі по АДРЕСА_3 в комунальну власність територіальної громади м. Харків не розглядалося через відсутність правовстановлюючих документів на будівлю та земельну ділянку, на якій вона знаходиться. КЕВ м. Харкова заплановано провести роботи по наданню будівлі статусу гуртожитку, виготовлення необхідної технічної документації, а також отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку протягом 2015 року. Після виконання цих заходів КЕВ м. Харкова, буде клопотати перед Харківською міською радою про прийняття рішення (згоди) передачу будівлі в комунальну власність міста. По отриманню рішення, у відповідності та з дотриманням вимог Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1282, будівлю буде передано в комунальну власність.

13 січня 2016 року за № 317 на адресу ОСОБА_1 надана відповідь управлінням комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, в якій зазначається, що відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового Фонду» від 19 червня 1992 року № 2482 XII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Управлінням комунального майна та приватизації відповідно до наданих повноважень, здійснюється приватизація житлового фонду, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Житловий будинок АДРЕСА_4 не знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, у зв`язку з чим управління не має повноважень провести приватизацію квартири АДРЕСА_5 в даному будинку, до його передання в комунальній власності.

В листі управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 22 березня 2016 року № 3418, направленого на адресу ОСОБА_1 зазначається, що зверненням ОСОБА_1 від 18 листопада 2014 року, відповідно до порядку виявлення, обліку та зберігання безхазяйного майна, прийняття цього майна до комунальної власності міста та Харкова та подальшого розпорядження ним, затвердженого рішенням 48 сесії Харківської міської ради 5 скликання № 234/10 від 22 вересня 2010 pоку, з внесеними змінами, управлінням було розпочато роботу щодо встановлення можливого власника будівлі. У 2012 році на ім`я міського голови зверталось керівництво квартирно експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України з проханням надання згоди щодо прийняття до власності територіальної громади м. Харкова ряду гуртожитків, в тому числі гуртожитку по АДРЕСА_6 . В листі було зазначено, що гуртожитки знаходяться на бухгалтерському обліку КЕВ м. Харкова. На адресу КЕВ м. Харкова було надіслано листа вих. № 860 від 29.01.2015 р. щодо надання інформації про гуртожиток та підтверджуючих документів. Так, за інформацією КЕВ будівля перебуває на балансі, та внесена до Єдиного реєстру державної власності Фонду державного майна України. Враховуючи отриману інформацію, були направлені запити до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області. За інформацією КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», керівництво КЕВ м. Харкова в 2009 році будо проінформовано про необхідність надання документів для реєстрації права власності. Станом на 31 грудня 2012 року документи не надавались. Регіональне відділення ФДМУ сповістило, що не володіє інформацією щодо всіх об`єктів державного нерухомого майна в м. Харкові та Харківській області. КЕВ не належить до сфери управління Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, інформація щодо об`єктів державного майна КЕВ відсутня. Відповідно до висновку юридичного департаменту Харківської міської ради балансоутримувачем вказаного державного майна є квартирно експлуатаційний відділ м. Харкова, а суб`єктом управління Міністерство оборони України, а тому підстави визнання даного гуртожитку безхазяйним майном відсутні.

Управлінням неодноразово направлялись звернення до військової прокуратури Харківського гарнізону щодо необхідності перевірки вказаних фактів, з`ясування правомірності визнання об`єкту державною власністю та можливості прийняття до комунальної власності міста будівлі як безхазяйного майна, з метою захисту прав мешканців будівлі. На сьогоднішній день відповіді не було отримано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 74531781 від 01 грудня 2016 року, право власності на квартирний багатоповерховий житловий будинок (підвал, фрагмент 1-го поверху, 2 9 поверхи, технічний поверх в літ. «А 9»), загальною площею 8363,2 кв. м., житловою площею 3395,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 А зареєстровано 19.08.2016 р. 10:05:09 за державою України в особі Міністерства оборони України.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок АДРЕСА_4 є в оперативному управлінні Міністерства оборони України, наказ Міністерство оборони України про безоплатну передачу у комунальну власність вказаного житлового будинку та доказів передачі житлового будинку до комунальної власності, суду не надано. Також суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права позивача на приватизацію не відповідає способам захисту права та законного інтересу, визначеним у ст. 16 ЦК України.

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, і на правильність висновків суду не впливають.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що житловий будинок АДРЕСА_4 переданий до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та виконавчий комітет Харківської міської ради має право розпоряджатися ним.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -