АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3171/17 Головуючий 1 інст. Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/1387/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» квітня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до оптового магазину «Елвіс» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до оптового магазину «Елвіс».

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою судді Маковська Є.М. подала апеляційну скаргу, в якій просила позовну заяву передати до суду першої інстанції для подальшого розгляду. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що порушено її права, як споживача.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з того, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки та частини 2 статті 305 ЦПК України, а також того, що справа по суті не розглядається, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та представника оптового магазину «Елвіс».

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу судді скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в установлений судом строк не усунуто недоліків.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів та відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позов не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України та не сплачено судовий збір, і позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві на підставі частини 2 статті 121 ЦПК України.

Частиною 2 статті 121 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 119, 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи заяву позивачеві на підставі того, що позивач не сплатила судовий збір, суд першої інстанції не врахував наступні вимоги закону.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів». Вказана постанова є чинною.

Враховуючи, що зазначені норми закону є чинними, суд першої інстанції помилково зобовязав ОСОБА_1 сплатити судовий збір.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилається на те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження існування всіх вказаних у позові подій, що мали місце 29 квітня 2016 року, а також доказів того, що товар замовлено саме у відповідача.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, надавши оцінку доказам у справі фактично вирішив справу по суті, не виходячи до нарадчої кімнати.

Оскільки порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.313, п. 6 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії