Справа № 310/1612/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 квітня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька обл., Бердянський район, с. Осипенко, вул. Зелена, буд. 91. В 2012 році до неї звернувся ОСОБА_3 з проханням тимчасово зареєструвати його місце проживання в будинку позивачки, оскільки він закінчував Осипенківський професійний аграрний ліцей та мав виписуватися з гуртожитку ліцею, при цьому відповідач пообіцяв, що знайде собі місце проживання та зніметься з реєстрації в будинку ОСОБА_1 до кінця 2012 року. 23 червня 2012 року ОСОБА_3 був зареєстрований в належному позивачці будинку, після чого виїхав із с. Осипенко в невідомому напрямку, в будинку позивачки не проживав, речей не залишав. В листопаді 2016 року ОСОБА_1 отримала лист ТОВ «Кредитекспрес ОСОБА_4Ел.Сі.», на імя ОСОБА_3, відповідно до якого в звязку із боргом відповідача заплановано візит за місцем його реєстрації з метою виявлення майна боржника, що дає підстави для хвилювання щодо власності позивачки. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і пояснили, що ОСОБА_3 був зареєстрований в будинку позивачки, але жодного дня не проживав, свої речі не залишав, де він наразі перебуває, позивачці не відомо. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Вислухавши позивачку, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що згідно з договором міни на житловий будинок № 91 по вул. Зеленій в с. Осипенко за № 721 від 24 квітня 1992 року, вказаний будинок на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Згідно з домовою книгою на вказаний будинок, ОСОБА_3 зареєстрований в будинку, належному позивачці.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили суду, що їм відомо, що відповідача було зареєстровано в будинку позивачки, але він там не проживав, свої речі до будинку не перевозив, виїхав із с. Осипенко майже одразу після реєстрації, його місце перебування наразі не відоме.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач більше одного року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього будинку.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він відсутній без поважних причин понад один рік та інша домовленість між ним та власником житла або законом не встановлена.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-236, 2694 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Осипенко, вулиця Зелена, будинок 91.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_8