РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2570/17

провадження у справі № 2/0285/1442/17

09 серпня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря Матвіюк Т.М.,

сторони по справі: позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 сільська рада Новоград-Волинського району,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до місцевої територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, у якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 6 та господарські будівлі, розташовані по вул. Польовій в с.Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області, що належав її батьку ОСОБА_4, який помер 09.07.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 09.07.2015 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, у якому постійно проживав померий. Вона є спадкоємицею за заповітом після смерті батька та прийняла спадщину. Однак приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності померлого. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок разом із господарськими будівлями.

У судове засідання позивач не прибула. Представник позивача подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився також. В заяві сільський голова щодо задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 09.07.2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ТП № 263022 від 10.07.2015 року, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Новоград-Волинського району (а.с.10).

Позивач у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, однак рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.04.2017 року було встановлено факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 на день його смерті, тобто на день відкриття спадщини. (а.с. 12-13).

Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 20.06.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 6, що знаходиться по вул. Польовій в с.Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті ОСОБА_4., померлого 09.07.2015 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності померлого на цей житловий будинок (а.с.21).

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця у зазначеній справі, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом внесення у погосподарську книгу сільської ради відповідного запису та відкриття особового рахунок на ім'я власника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Рішення про оформлення права власності та реєстрацію будинків видавалось сільськими, селищними, районними радами народних депутатів на підставі погосподарських книг із додатками списків громадян, яким належали ці будинки. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (правовстановлюючих документів), що підтверджують право власності.

Таким чином, за змістом норм, чинного на той час законодавства, виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права і наявність такого права власності не повязувалась з його державною реєстрацією.

Щодо сучасної правової оцінки таких правовстановлюючих документів, то відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, яким встановлено - права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до довідки №529 від 12.06.2017 року, виданої ОСОБА_3 сільською радою Новоград-Волинського району, житловий будинок № 6 по вул.Польова в селі Дідовичі за даними погосподарської книги №3 за 2011-2015рр. дійсно належить ОСОБА_4, який помер 09.07.2015 року (а.с.14).

ОСОБА_4 виготовив технічний паспорт на будинок 07.04.2014 року, але своє право у встановленому законом порядку зареєструвати не встиг, що підтверджується листом КП "Новоград-Волинське МБТІ" (а.с. 15-17).

За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 174, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1233, 1268-1270, 1273, 1297 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 6 разом з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вул. Польова, с.Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 09.07.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Т.Г.Заполовська