У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

14 грудня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до громадянина Королівства Іспанія ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачем 11.10.2016 р. шлюб, в якому вони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказану позовну заяву слід залишити без руху за таких підстав.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам дано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за

заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК ( 2947-14 ). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК ( 2947-14 ); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Пунктом 4 вищевказаної постанови також зазначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК ( 1618-15 ) повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Як вбачається з матеріалів позову, в самому позові та доданих до нього документах відсутні відомості про те, що відповідачем не надана згода на розірвання шлюбу в органах ДРАЦС України, в т.ч. неможливість її подати через свого представника, можливість подання якої передбачена ст.106 ч.1 СК України. При цьому сторони, як подружжя, яке не має дітей, відповідно до приписів ст.106 СК України має право подати до органу ДРАЦС заяву про розірвання шлюбу.

Крім того, в позові не зазначено про те, коли сторони припинили шлюбні відносини час. При цьому час припинення шлюбних відносин (місяць та рік) суд повинен зазначити в судовому рішенні.

Таким чином, позов в цій частині не відповідає вимогам ст.119 ч.2 п.3 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів позову, позивачем до позову доданий не оригінал свідоцтва про шлюб, а його ксерокопія.

При цьому, пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам дано роз'яснення, що до заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст.121 ЦПК України.

Приписами ст.414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Звертаючись за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва як за своїм зареєстрованим місцем проживання, позивач посилається на ст.110 ч.10 ЦПК України (2004 р.), що діяла на час звернення позивача до суду, якою встановлено, що позови до відповідача, який не має в України місця проживання чи перебування, можуть пред'являтись за місцем знаходження його майна або останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування.

Як вбачається з наданих матеріалів, документів про те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача була адреса в Подільському районі, матеріали позову не містять. Документів для встановлення підстав підсудності вищевказаного позову Подільському районному суду м.Києва за ст.110 ч.2 ЦПК України (за зареєстрованим місцем проживання позивача) матеріали позову також не містять.

Відповідно до ст.76 ч.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується). Такої угоди для визначення підсудності Подільському районному суду м.Києва до матеріалів позову не надано.

Таким чином, для розгляду судом вищевказаного позову позивачу необхідно подати до суду уточнену позовну заяву, яка за формою та змістом буде відповідати вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, документи на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача в Подільському районі м.Києва та оригінал свідоцтва про шлюб.

В зв'язку з чим, вищевказаний позов на підставі ст.121 ч.1 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз'ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ч.1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Королівства Іспанія ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СуддяН. М. Ларіонова