Справа № 343/1085/17
Провадження № 22-ц/779/1458/2017
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Максюта
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до Долинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа ОСОБА_2, про зняття арешту з нерухомого майна, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» на рішення Долинського районного суду від 26 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В червні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» поданий позов до Долинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зняття арешту з нерухомого майна, який обґрунтований тим, що 25.09.2007 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Алькор Інвест», та ОСОБА_2, укладений кредитний договір № 06-2/371Ф, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 200 000, 00 доларів США з кінцевим терміном погашення 23 вересня 2019 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за цим кредитним договором між банком та ОСОБА_2 29.09.2007р. укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М., за реєстровим № 3767, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме будівлю складу загальною площею 615,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. 16.12.2016р. між ПАТ «ВіЕс Банк» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення, тому ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» є правонаступником первісного кредитора. 31.12.2013 року Долинським районним ВДВС накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_2, передане в іпотеку за договором забезпечення, що є перешкодою для реалізації права позивача на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у визначений на розсуд іпотекодержателя спосіб. Просив зняти арешт з нерухомого майна, переданого в іпотеку за кредитним договором № 06-2/371Ф, а саме будівлі складу загальною площею 615,1 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Долинського районного суду від 26 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність, необгрунтованість рішення. Апелянт зазначив, що в даному випадку право в ТОВ «Алькор Інвест» задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло 25 вересня 2007 року, а постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження було винесено 31 грудня 2013 року. Тобто, пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Таким чином, ТОВ «Алькор Інвест» має вищий пріоритет на предмет іпотеки, в тому числі і на його реалізацію в рахунок погашення боргу, перед іншими кредиторами. Хоча позивач і не скористався своїм правом на звернення із заявою до державного виконавця чи звернення із скаргою до суду на дії державного виконавця щодо незняття виконавцем арешту з майна, однак ця обставина не може бути підставою для відмови у позові, оскільки не позбавляє позивача на пріоритет права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Представник Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялися належним чином про день, місце та час розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши представника апелянта, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 25.09.2007 року між АТ «Електрон Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №06-2/371Ф, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 200 000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення не пізніше 23 вересня 2019 року (а.с. 4-11,13).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 25.09.2007 року між ВАТ "Електрон Банк" і ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, предметом якого є будівля складу, загальною площею 615,1 (шістсот п'ятнадцять) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 22-31).

Рішенням Долинського районний суду Івано-Франківської області від 25.11.2011 року по справі №2-974/2011р. із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №61-2/183 від 22.09.2008р. в розмірі 318 474,03 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн., разом - 320 294,03 грн.

10.10.2013 року ухвалою Долинського районного суду у справі №343/270/13-ц між ПАТ «Фольксбанк» та боржником ОСОБА_2, фінансовим поручителем ОСОБА_4 визнано мирову угоду, відповідно до якої передбачено графік сплати заборгованості за кредитом (а.с.50-51).

30.12.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Долинського РУЮ винесено постанову про арешт усього належного боржнику нерухомого майна й оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Долинського районного суду від 06.04.2017р. замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «ВіЕС Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (а.с.52-53).

Із постанов державного виконавця серії ВП №42751341 від 30.06.2017 року та ВП №46063168 від 30.06.2017 року з примусового виконання ухвали Долинського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "Фінансова компанія "АЛЬКОР ІНВЕСТ" 1 562 153,95 грн. боргу та виконавчого листа №2-974/201, виданого 08.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ТзОВ "Фінансова компанія "АЛЬКОР ІНВЕСТ" 318 474,03 грн. заборгованості за кредитним договором, встановлено, що виконавчі документи повернуті стягувачу.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та положень Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

В силу ст. 317 ЦК України зміст права власності полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном.

Із матеріалів справи встановлено, що власником спірного майна є ОСОБА_2, яка є у спорі третьою особою, і позов до неї не заявлявся.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р. особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 (в редакції постанови від 30 червня 1978 року № 5) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідно до яких за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічно у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз'яснено, що відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення .

Таким чином, у разі спору про право власності на майно або право розпорядження цим майном вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Отже, з наведеного виходить, що орган Державної виконавчої служби не може бути відповідачем у даній справі, оскільки позивач заявляє про своє право на майно, власником якого є ОСОБА_2, тому належним відповідачем у даному спорі про зняття арешту з майна є власник майна ОСОБА_2.

Таким чином, суд першої інстанції, не вирішивши питання про залучення у справу зазначеної фізичної особи як відповідача, не мав правових підстав вирішувати спір по суті.

Апеляційний суд не має повноважень щодо розширення кола осіб, які беруть участь у справі (заміни неналежного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідачів чи третіх осіб). Тому, встановивши наявність зазначеного порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, що є обов'язковою підставою для скасування рішення, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з процесуальних підстав, оскільки позов не пред'явлений до особи, яка є належним відповідачем за таким позовом.

У зв'язку з ухваленням цього рішення позивач не обмежений у праві звернутися з позовом про зняття арешту з майна до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від 26 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до Долинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

О.О. Томин