Справа № 740/1368/17
Провадження № 2/740/826/17
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Полєтавкіної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який 19.04.2017 уточнила та просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 15 червня 2017 року по 15 червня 2018 року до Болгарії, Польщі, Словаччини та Греції та дозволити їй згоди батька її дитини ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду ОСОБА_3 за межі України. Судові витрати покласти на відповідача.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 31.07.2007 за рішенням суду було розірвано, мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач аліментів не сплачує, має заборгованість понад 60 тис.грн.

27.11.2014 ухвалою Чортківського районного суду ОСОБА_2 оголошено в розшук, в ході якого було встановлено, що боржник постійно проживає за межами України, ймовірно в Республіці Чехія в м.Прага, проте зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Неповнолітня ОСОБА_3 закінчила 6-й класс гімназії НПУ ім.М.Драгоманова у м.Києві та понад 5 років є учасником зразкового хореографічного ансамблю «Соколята» Центру культури «Святошин» управління культури Святошинської райдержадміністрації в м.Києві, проте, неодноразово змушена була відмовитися від поїздки за кордон зі своїм хореографічним коллективом через відсутність дозволу батька та не може відпочити влітку біля моря у Болгарії, де вони мають друзів.

Враховуючи, що батько не цікавиться життям і розвитком дитини, ухиляється від надання згоди на виїзд дитини за кордон, що сприятиме розширенню світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку, як особистості, фізично та морально зміцнить її, сприятиме виробленню навичок комунікації, вивченню іноземних мов, розширить кругозір, тому просить суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з*явилася, наддавши заяву про пітримку позову, розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач в судове засідання не з'явивсясі не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник органу опіки та піклування - Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надавши лист про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення в інтересах неповнолітньої дитини.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимо з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до його розірвання 31.07.2007 року, що підтверждується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (а.с 6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та знаходиться на утриманні матері. (а.с.7).

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно зі ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до копії розрахунку станом на 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на дочку в сумі 50 120,36 грн. (а.с.15-16).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є учасником зразкового хореографічного ансамблю «Соколята» Центру культури «Святошин» управління культури Святошинської райдержадміністрації в м.Києві, які приймають участь у фестивалях за межами території України.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч.2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частино 2 статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Згідно із ч. 1, 2 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Згода другого з батьків не вимагається в разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991, за якою держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні нотаріально засвідченої згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3 за кордон без згоди батька та на оформлення документів для виїзду малолітньої ОСОБА_3 за кордон без згоди його батька.

На підставі викладеного та керуючись ст. 313 Цивільного Кодексу України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-227 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, на період з 15 червня 2017 року по 15 червня 2018 року до країн: Болгарії, Греції, Польщі та Словаччини.

Надати дозвіл ОСОБА_1 оформлювати документи на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за межі України без дозволу (згоди) її батька ОСОБА_2.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Головуючий суддя .Ковальова Т.Г.