Справа № 444/1655/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/2963/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3,

ОСОБА_4, представника ПП «Віконний комбінат» -

Ікавого М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», приватного підприємства «Віконний комбінат», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_2, у своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, та позивач ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи (а.с.3-9, 149-155 т.1), з остаточними вимогами про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю (далі-ТДВ) «Страхове товариство «Домінанта», як із страховика забезпеченого транспортного засобу марки «Мерседес 413», д.н.з. НОМЕР_1, з вини водія якого 18.12.2015 року на автодорозі Львів-Рава-Руська сталась дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), у користь ОСОБА_6 - власника пошкодженого в ДТП транспортного засобу марки «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_2, майнову шкоду в розмірі 43431 грн. 36 коп., з яких: 34050 грн. 32 коп. - розмір визначеного страховиком, але не виплаченого, страхового відшкодування, 6707 грн. 37 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 01.05.2016 року по 30.12.2016 року, три проценти річних у розмірі 630 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2043 грн. 67 коп. за вказаний період, та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., завдану порушенням права на отримання у встановленому законом порядку страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу; стягнення з ОСОБА_7, як із винної в ДТП особи, та приватного підприємства (далі-ПП) «Віконний комбінат», працівником якого під час виконання трудових обов'язків було вчинено ДТП, у користь ОСОБА_6 20543 грн. 34 коп. для повного відшкодування матеріального збитку, та 10000 грн. моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу; стягнення з ОСОБА_7 та ПП «Віконний комбінат» у користь ОСОБА_2 10000 грн. моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, яким він керував на момент ДТП, та у користь ОСОБА_4 10000 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17.02.2017 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в користь ОСОБА_6 17882 грн. 60 коп. страхового відшкодування.

Стягнуто з ПП «Віконний комбінат» в користь ОСОБА_4 5000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 340 грн. 50 коп.

Стягнуто з ПП «Віконний комбінат» в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 50 грн. 00 коп.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржили позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, просять його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким їхні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянти не погоджуються з висновком суду про те, що неможливо встановити дати звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки сам страховик в своїх запереченнях підтверджує подання такої заяви 01.02.2016 року. Вважають, що вимога про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат є законною та обґрунтованою, оскільки страховик допустив прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, розмір якого ним самим було визначено на підставі звітів про оцінку пошкодженого транспортного засобу. Крім того, вважають, що за рахунок ОСОБА_7 та ПП «Віконний комбінат» власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_6 повинна бути відшкодована різниця між фактичним розміром завданого матеріального збитку та страховою виплатою, яку вони визначають, виходячи з вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, а також повинна бути відшкодована завдана внаслідок ДТП моральна шкода - за рахунок усіх трьох відповідачів. На думку апелянтів, суд повинен був задовольнити в повному обсязі і їхні вимоги про стягнення у користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 моральної шкоди.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», явка якого була визнана судом обов'язковою, повторно не з'явився, однак, виконав вимогу апеляційного суду, надавши копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, відповідач ОСОБА_7 теж повторно не з'явився і клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду справи у відсутності осіб, які не з'явились, що відповідає вимогам ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивачів на підтримання апеляційної скарги, заперечення представника ПП «Віконний комбінат» в частині вимог, звернених до названого підприємства, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що з вини водія ОСОБА_7 - працівника ПП «Віконний комбінат», який під час виконання трудових відносин керував транспортним засобом марки «Мерседес 413» з реєстраційним номером НОМЕР_1, 18.12.2015 року о 15 год. 30 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ-21093» з реєстраційним номером НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_6, і яким в момент ДТП керував ОСОБА_2 (а.с.12, 19 т.1).

Згідно з полісом №АЕ/6978522 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був чинний на момент ДТП (а.с.121 т.1, а.с.32 т.2), цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки «Мерседес 413» з реєстраційним номером НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», і ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становив 50 тисяч гривень, франшиза - 00 гривень.

21.12.2015 року ОСОБА_2 повідомив страховика забезпеченого транспортного засобу про ДТП (а.с.123-124 т.1, а.с.37 т.2) і 01.02.2016 року подав до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» заяву в інтересах ОСОБА_6 про виплату страхового відшкодування (а.с.31, 41 т.2).

Відповідно до звіту №51-D/17/2 від 06.05.2016 року (а.с.34-39 т.1, а.с.3-8 т.2), проведеного оцінювачем ОСОБА_8 на замовлення ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ-21093» з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить 72446 грн. 70 коп. з урахуванням ПДВ, що перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП - 54593 грн. 66 коп., а тому розмір матеріального збитку визначено як ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП (до його пошкодження) - 54593 грн. 66 коп. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до звіту №62-R/20/5 від 06.05.2016 року (а.с.24-29 т.1, а.с.18-23 т.2), проведеного оцінювачем ОСОБА_8 на замовлення ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ-21093» з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить 20543 грн. 34 коп.

Покликаючись на вказані вище звіти, ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» своїм листом №1351 від 23.06.2016 року повідомила, що вартість матеріального збитку становить 34050 грн. 32 коп. (а.с.21 т.1), однак, згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 15.02.2017 року (а.с.171 т.1), 05.01.2017 року на рахунок ОСОБА_2 поступили кошти в сумі 16167 грн. 72 коп. по виплаті страхового відшкодування відповідно до страхового акту ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» від 31.12.2016 року (а.с.42 т.2).

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього Закону України встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 30 цього Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб ОСОБА_6 вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу до його пошкодження в ДТП, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню ОСОБА_6 страховиком забезпеченого транспортного засобу винної в ДТП особи, становить 34050 грн. 32 коп. (різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП (54593 грн. 66 коп.) та ринковою вартістю транспортного засобу після ДТП (20543 грн. 34 коп.)).

Оскільки страховиком здійснено страхову виплату лише на суму 16167 грн. 72 коп., тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, з нього ще слід стягнути в користь ОСОБА_6 17882 грн. 60 коп. страхового відшкодування (34050 грн. 32 коп. - 16167 грн. 72 коп.).

Посилання апелянтів на те, що для повного відшкодування майнової шкоди винна сторона (ОСОБА_7 та ПП «Віконний комбінат») повинна сплатити ОСОБА_6 ще й 20543 грн. 34 коп. - вартість залишків транспортного засобу після ДТП, є безпідставними, оскільки в силу наведених вище норм на таке відшкодування ОСОБА_6 не має права, так як залишки пошкодженого транспортного засобу залишаються у нього, а тому висновок районного суду про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_7 та ПП «Віконний комбінат» про стягнення 20543 грн. 34 коп. є правильним.

Відповідно до п.35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової пильності власників наземних транспортів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 цього Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2. статі 36 Закону визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п.36.5 ст.36 Закону).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 у встановлений Законом строк повідомив ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», як страховика забезпеченого транспортного засобу, про ДТП та 01.02.2016 року подав в інтересах потерпілого ОСОБА_6 (на підставі довіреності) заяву про виплату страхового відшкодування, то в силу наведених вище норм Закону назване страхове товариство зобов'язане було прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування (рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування) не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто в строк до 01.05.2016 року, а прийняв страховик рішення про часткову виплату страхового відшкодування лише 31.12.2016 року, тому позовна вимога про стягнення із страховика у користь потерпілого ОСОБА_6 пені за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування за період з 01.05.2016 року по 30.12.2016 року в розмірі 6707 грн. 37 коп. є законною.

Оскільки виплата страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням страховика забезпеченого транспортного засобу перед потерпілою в ДТП особою, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України позовна вимога про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за весь період прострочення виплати страхового відшкодування є теж законною.

Суд першої інстанції в повній мірі обставин справи в цій частині спору не з'ясував, наведених вище норм матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин в цій частині, не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення у користь ОСОБА_6 за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 01.05.2016 року по 30.12.2016 року пені в розмірі 6707 грн. 37 коп., трьох процентів річних у розмірі 630 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2043 грн. 67 коп., відтак, оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення цієї позовної вимоги з наведених вище мотивів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовної вимоги про стягнення з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у користь ОСОБА_6 моральної шкоди, оскільки Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів», норми якого є спеціальними, не передбачено відшкодування страховиком забезпеченого транспортного засобу потерпілій в ДТП особі моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу та/або невиплатою (несвоєчасною виплатою) страхового відшкодування.

Правильними є й висновки суду про відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі за рахунок ПП «Віконний комбінат» лише позивачеві ОСОБА_4, оскільки моральна шкода завдана їй ушкодженням здоров'я (заподіяння легкого тілесного ушкодження) з вини працівника названого підприємства, що в повній мірі відповідає нормам ст.ст.23, 1172 ЦК України, та про безпідставність заявлених позивачем ОСОБА_2 позовних вимог про відшкодування йому та ОСОБА_6 за рахунок винної сторони моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, оскільки факт заподіяння їм моральної шкоди не доведений належними та допустимими доказами.

Таким чином, в решті рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і правових підстав для його скасування чи зміни в цій частині за доводами апеляційної скарги позивачів немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.1-4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_6 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким цю позовну вимогу задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у користь ОСОБА_6 за прострочення виплати страхового відшкодування пеню в розмірі 6707 гривень 37 копійок, три проценти річних в розмірі 630 гривень та інфляційні втрати в розмірі 2043 гривень 67 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.