Справа № 2-605/10 Головуючий у 1 інстанції: Восковська О.А.
Провадження № 22-ц/773/1345/17 Категорія: 81 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

за апеляційною скаргою заявника на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 04.09.2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою його скаргу на дії державного виконавця задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частинами 1-3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Частиною 5 ст. 74 цього Закону передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою, яка надіслана поштою 29.08.2017 року, із пропуском встановленого законом строку, оскільки про існування постанов державного виконавця від 04.04.2017 року та від 11.04.2017 року, з якими заявник не згідний і вважає їх такими, що порушують його права як сторони виконавчого провадження, йому стало відомо ще 28.04.2017 року, коли він отримавши їх, звернувся із заявою щодо правомірності цих постанов до начальника Ковельського ВДВС ГТУЮ у Волинській області.

Факт обізнаності заявника про винесені 04.04.2017 року та 11.04.2017 року постанови державного виконавця 28.04.2017 року визнавався представником заявника ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Положення ст. ст. 383, 385 ЦПК України визначають порядок та строк звернення до суду сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Приписами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», які не суперечать положенням ЦПК України, також визначено такий порядок, проте більш ширше, аніж у цивільно-процесуальному законі.

Законом України «Про виконавче провадження» надано право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також стягувачу та іншим учасникам виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Для боржника, як положеннями ЦПК так і положеннями Закону України «Про виконавче провадження», визначено єдиний порядок подання скарги на дії державного виконавця - до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Заявник у поданій скарзі та у доводах апеляційної скарги покликався на те, що ним строк звернення з даною скаргою на дії державного виконавця не пропущений, оскільки після отримання 28.04.2017 року постанов державного виконавця, він звернувся із заявою щодо правомірності цих постанов до начальника Ковельського ВДВС ГТУЮ у Волинській області і лише після надання 22.08.2017 року відповідної відповіді начальником Ковельського ВДВС ГТУЮ у Волинській області, яку він отримав 23.08.2017 року, у визначений законом 10 - денний строк подав до суду скаргу на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

В даній справі встановлено, що заявником (боржником у виконавчому провадженні) пропущено визначений Законом строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, а із заявою про його поновлення з зазначенням поважних причин пропуску останній до суду не звертався, тому виходячи з наведених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про залишення скарги заявника на дії державного виконавця без розгляду відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм матеріального та процесуального, а висновки суду не відповідають встановленим у справі обставинам, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження під час перегляду даної ухвали в апеляційному порядку, а докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 04 вересня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: