АПЕЛЯЦІЙНИЙСУДМІСТАКИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Болотова Є.В., Вербової І.М.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника заінтересованої особи Компанії з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited) Шевчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за поданням головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві БіланЮлії Станіславівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа,-

за апеляційною скаргою Компанії з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited), поданою представником Шевчуком Віталієм Валентиновичем

на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 22 травня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Справа № 753/8339/17
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/10255/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Є.І. Вовк
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Компанія з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited) через свого представника подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до невірного вирішення подання державного виконавця, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування зазначено, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що державним виконавцем не надано доказів та необґрунтовано твердження, що у випадку виїзду (у тому числі тимчасового) ОСОБА_3 за межі країни не сприятиме порушенню прав кредиторів. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні подання, оскільки на даний час наявні підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_3 за кордон, а тому подання державного виконавця підлягає задоволенню.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник заінтересованої особи Компанії з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited) Шевчук В.В. підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись у відповідності до вимог закону. Колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності зазначених осіб, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника стягувача Шевчука В.В., перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для обмеження конституційного права боржника, зокрема дійшов висновку про те, що заявником не надано доказів та не обґрунтовано твердження, що у випадку виїзду (у тому числі тимчасового) ОСОБА_3 за межі України, цей факт буде сприяти порушенню прав кредиторів.

Колегія суддів вважає такий висновок суду передчасним, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, головний державний виконавець Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. звернувся до суду із поданням, у якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 за межі України без вилучення паспортного документа з посиланням на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Так, вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, діюче законодавство України передбачає можливість тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, у разі ухилення від виконання судового рішення.

З вище наведеного вбачається, що отримавши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції повинен детально перевірити усі його доводи та докази на їх підтвердження, для перевірки факту ухилення боржника від виконання зобов'язання за судовим рішенням, або відсутності такого ухилення, для ухвалення обґрунтованого судового рішення.

У свою чергу, вимоги до ухвали суду передбачені положеннями статті 210 ЦПК України. Відповідно до яких, постановляючи ухвалу, суд, зокрема повинен зазначити в ній мотиви, з яких дійшов до певних висновків.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції постановив немотивовану ухвалу, не перевірив доводів та обґрунтувань державного виконавця щодо факту ухилення боржника від виконання рішення суду та відмов у задоволенні подання чим порушив порядок визначений законом для вирішення даного питання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, суд першої інстанції зазначених обставин не перевірив, порушив порядок встановлений законом для вирішення цього питання, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а не постановлення ухвали про задоволення подання державного виконавця, про що просить заявник у апеляційній скарзі.

Отже, апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited) суд задовольняє частково, скасовує ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року та передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого суд повинен розглянути подання державного виконавця у відповідності до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю «Четлайн Лімітед» (Chatline Limited), подану представником Шевчуком Віталієм Валентиновичем, задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: