Справа № 196/823/17
№ провадження 2/196/393/2017
УХВАЛА

16.08.2017 смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, яка не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 119 ЦПК України встановлює обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так, згідно вимог ст. 119 ч.2 п.п.5,6, ч.4 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Така правова позиція висловлена і в постанові Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції", що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В даному випадку, позивачем не зазначено докази, що підтверджують викладену в позовній заяві обставину, що нотаріусом було відмовлено позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця (наявність постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), або не зазначені докази, підтверджуючі оскарження дій (бездіяльності) нотаріуса до суду, що є необхідною умовою відповідно до правової позиції викладеній в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Тобто, не зазначені докази, що підтверджують наявність спору про право, а за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Також, позивачу необхідно уточнити відповідачів, оскільки в даному випадку також учасником правовідносин зі спадкування, які виникли між сторонами даного позову, є Царичанська селищна рада Царичанського району Дніпропетровської області, так як спадкове майно, на яке позивач прохає визнати право власності розташоване саме на території даної територіальної громади.

Відповідно до ст.121 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За викладених обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху і запропонувати позивачу усунути недоліки, вказані в ухвалі, в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Суддя О.М.ГУДИМ