Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2145/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції, третя особа реєстраційна служба Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції, третя особа реєстраційна служба Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна. В позовній заяві зазначив, що йому на праві власності належить ? квартири АДРЕСА_1. На даний час у нього виникла необхідність у реалізації права власності на частку квартири. Звернувшись до нотаріуса він дізнався, що на зазначену квартиру державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ 01.07.2011 накладено арешт. За роз»ясненням даної ситуації він звернувся до виконавчої служби. У відповіді від 06.02.2017 зазначено, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 25906286 відкрите 13.04.2011 з виконання виконавчого листа № 2-5111 від 05.12.2007, що видав Придніпровський районний суд м. Черкаси про стягнення з позивача на користь колишньої дружини ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини. В рамках цього провадження було накладено арешт на вказану квартиру. Провадження завершено 20.09.2011 і знищено. Оскільки провадження знищено, то посадові особи виконавчої служби не мають можливості зняти арешт. Просить зняти арешт з ? квартири АДРЕСА_1, судові витрати стягнути з відповідача.

ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив скасувати накладений арешт. Пояснив, що сплачував аліменти вчасно та співпрацював органами виконавчої служби. Йому не зрозуміло на підставі чого було накладена арешт.

Представник виконавчої служби згідно доручення просила відмовити в задоволенні позовної заяви. Пояснила, що можливо існувала заборгованість по сплаті виконавчого збору і в зв»язку з чим був накладений арешт.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позов задоволити. Пояснила, що ОСОБА_1 самостійно сплачував аліменти, коли виконавче провадження не було відкрито, потім він перераховував гроші на картковий рахунок. В подальшому вона написала заяву про те, що претензій до колишнього чоловіка не має. ОСОБА_1 був разом з нею при написанні заяви у виконавчій службі. Заборгованості по аліментам він не має.

Суд, заслухавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником ? частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 Постановою від 29.06.2011 було арештовано майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

У відповіді від 06.02.2017 начальником відділу ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_1 про те, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 25906286 з виконання виконавчого листа № 2-5111 від 05.12.2007, що видав Придніпровський районний суд м. Черкаси про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини.

Провадження відкрите 13.04.2011, завершено 20.09.2011 та знищено у відповідності до вимог п. 9.9.,9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, у зв»язку з закінченням передбаченого чинним законодавством терміну зберігання.

В рамках цього провадження було накладено арешт на вказану квартиру.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавчого провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що арешт майна відбувся у виконавчому провадженні, однак підстав для обґрунтованості його застосування та не зняття після закриття виконавчого провадження суду наведено не було.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлені змоги в повному об»ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 319 ЦК України та ст.. ст.. 3, 110, 114, 118-120 ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції, третя особа реєстраційна служба Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з ? частини квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1

Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька