Провадження №2/760/4986/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.,
при секретарі - Коваленко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Козярик Надія Степанівна про визнання права власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування, -
Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просила визнати нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_3 померла. Заповіт померла не складала, таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом.
Зазначено, що позивач не заявляла відмови від спадщини, крім того, з 1988 р. постійно проживала разом із чоловіком ОСОБА_4 та померлою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, доглядала за своєю матір'ю, купувала їй медичні препарати, продукти харчування тощо, здійснила поховання матері, окрім того, оплачувала рахунки по комунальних послугах, проводила поточні ремонти квартири.
Позивач вважає, що прийняла спадщину. Спадщина померлої складається із нерухомого майна, а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 80,0 кв.м., яка належала їй на праві власності.
Позивач вказує, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. винесла 24.05.2017 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини.
Зазначено, що відсутність свідоцтва про право власності на 1/3 частину квартири обмежує цивільні права та інтереси позивачки щодо вільного розпорядження своєю власністю. Виходячи із вказаних обставин, на думку позивачка, вона має право успадкувати 1/3 частину спадкового майна, оскільки, нею фактично було прийнято спадщину згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України.
Беручи до уваги вищенаведене, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити.
У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та просили суд її задовольнити.
Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського Нотаріального округу Козярик Н.С. в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду листа, в якому просила справу слухати без їх участі.
Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Крім того, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (п. 5 ст. 1268 ЦК України).
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спатппину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов'язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 16.11.2015, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 є дочкою померлої, та спадкоємцем першої черги, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3.
Згідно наданих в судовому засіданні пояснень, позивачка, будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 проживала зі своїм чоловіком та з померлою матір'ю за однією адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтвердили, що позивачка ОСОБА_1 дійсно протягом багатьох років та на момент смерті ОСОБА_3 проживала з померлою за адресою: АДРЕСА_1
Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_3, оскільки, на день смерті останньої, ОСОБА_1 проживала за однією адресою з померлою.
Також встановлено, що 24.05.2017 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського Нотаріального округу Козярик Н.С. із заявою про прийняття спадщини за законом.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. винесла 24.05.2017 постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав пропуску строку встановленого законом для прийняття спадщини.
Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
За життя ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки квартири відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зареєструвала.
Відповідно до статті 1218 ЦК України «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті».
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартири є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Частина друга статті 1223 ЦК України передбачає, що «у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу».
Відповідно до статті 392 ЦК України «власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».
З аналізу зазначеної правової норми випливає, що позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності у неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК.
Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись статтями 331, 368, 370, 392 ЦК України, статтями 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Усатова І.А.