Справа № 741/475/17 Провадження № 22-ц/795/1576/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Дикий В. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЛАКІЗИ Г.П., ХАРЕЧКО Л.К.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог шляхом надання йому додаткового строку, достатнього для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після ОСОБА_8, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що є порушенням судом ч.1 ст.309 ЦПК України.

За доводами заявника, поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є тривала хвороба, що розпочалася з 19.02.2008 року і триває по теперішній час. Заявник вказує на те, що протягом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини потребував тривалого лікування, зокрема, з 20.03.2009 року по 08.04.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні, 05.05.2009 року проходив огляд у терапевта, була проведена рентгенограма, 13.05.2009 року - огляд на комісії МСЕК, 16.06.2009 року - рентгенограма, 18.06.2009 року - огляд на комісії МСЕК. Згодом позивач оформився на роботу в ЗАТ АФ «Нива», але звільнився через два місяці через болі в травмованій нозі. Заявник зазначає, що проживає на відстані 16 кілометрів від Носівки в с. Тертишники, при цьому два рази приїздив в Носівську державну нотаріальну контору, щоб подати заяву про прийняття спадщини, але там великі черги, а постійно їздити він не мав можливості через стан здоров'я.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи і вимогам закону, який регулює спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8, як діти останньої.

Згідно спадкової справи до майна померлої ОСОБА_8 №198/2009, ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на грошові заощадження.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до положень ст.1271 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом у березні 2017 року, ОСОБА_4 посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законом строк спадщину не прийняв через хворобу, яку він отримав 19.02.2008 року, а саме: закритий внутрішньосуглобний багатоуламковий перелом дистальних метафізів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, а тому не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини, так як весь час проходив лікування, пересувався лише за допомогою милиць, згодом через кілька років зміг пересуватися за допомогою палиці. Крім цього, таке тривале лікування потребувало багато коштів.

Проте як вбачається з матеріалів справи, протягом шестимісячного строку після смерті матері (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) позивач ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Носівської ЦРЛ з 20.03.2009 року по 08.04.2009 року (19 днів), що підтверджується виписним епікризом №1506. Крім того, в зазначений строк позивач 05.05.2009 року, 13.05.2009 року, 16.06.2009 року, 18.06.2009 року їздив до лікарень, які знаходяться в м. Носівка, там же знаходиться і нотаріальна контора. Інший період лікування позивача відноситься до 2010 року, а тому не має жодного відношення до шестимісячного строку після відкриття спадщини. В жодному медичному документі не вказано, що ОСОБА_4 не може самостійно пересуватись, а наявність чи відсутність коштів для подання заяви про прийняття спадщини, не може свідчити про поважність пропуску строку на прийняття спадщини.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 в задоволенні позову, оскільки перебування ОСОБА_4 після смерті спадкодавця на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Носівської ЦРЛ лише 19 днів з 20.03.2009 року по 08.04.2009 року не позбавляло можливості останнього в установлений строк звернутись до нотаріальної контори, адже строк його лікування не був безперервним. До того ж позивач не перебував в цей період і на амбулаторному лікуванні. Крім того, посилання позивача на черги в нотаріальній конторі, проживання на відстані 16 кілометрів від Носівки в с. Тертишники не є причинами, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як пояснив позивач у засіданні апеляційного суду, його бажання щодо прийняття спадщини виникло саме у 2016-2017 році, тобто, після того, як почали виникати суперечки щодо користування будинком, в якому він деякий час проживав, який оформлено на доньку відповідачки і в якому вона проживає із своєю сім'єю.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: