Номер провадження: 22-ц/785/449/17
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 6 травня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір №б/н від 30 січня 2012 року, за яким отримано кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,6% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер. 22 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Станом на дату смерті кредитна заборгованість позичальника становила 16157,56 грн., де заборгованість за кредитом 15876,36 грн., заборгованість за процентами 281,20 грн. Посилаючись на вказані обставини, прийняття спадщини ОСОБА_3 в силу проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитор спадкодавця просив стягнути зі спадкоємця померлого боржника ОСОБА_4 ОСОБА_3 за договором №б/н від 30 січня 2012 року заборгованість в загальній сумі 16157,56 грн. та судові витрати (а.с.1-2).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1 липня 2015 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.58).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 березня 2016 року за заявою ОСОБА_5 заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.75).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року в позові відмовлено, допущено поворот виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1 липня 2015 року та зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_5 стягнуті за скасованим рішенням грошові кошти в сумі 817,19 грн., стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 2320,00 грн. та на сплату судового збору при поданні заяви про перегляд заочного рішення в сумі 275,60 грн. (а.с.120-121).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір №б/н від 30 січня 2012 року, за яким отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.4-29).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер (а.с.31).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 30 січня 2012 року на дату смерті ОСОБА_4 заборгованість становила 16157,56 грн., з них заборгованість за кредитом 15876,36 грн., за відсотками 281,20 грн. (а.с.3).

22 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено до Ізмаїльської державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 16240,84 грн. (заборгованість позичальника на дату смерті) (а.с.35).

6 травня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подано до суду позов до ОСОБА_5 як спадкоємця померлого ОСОБА_4 про стягнення кредитором спадкодавця заборгованості в загальній сумі 16157,56 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності прийняття ОСОБА_5 спадщини після ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2 ст.1281 ЦК України).

ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитор спадкодавця ОСОБА_4 у передбачені частиною 2 статті 1281 ЦК України строки пред'явив свої вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 шляхом подання 22 квітня 2014 року до нотаріальної контори претензії.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке передане спадкоємцям в натурі (ст.1282 ЦК України).

Таким чином, у сенсі положень частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємець є носієм обов'язку погасити борги кредитора лише в межах одержаних активів спадщини.

ОСОБА_5 не заперечує, що є спадкоємцем ОСОБА_4 Поряд з цим встановлено, що спадкова справа №179/2014 після смерті ОСОБА_4 Ізмаїльською державною нотаріальною конторою заведена 7 травня 2014 року відкрита за заявою-претензією ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитора спадкодавця. Щодо ОСОБА_5, то вона до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, інших спадкоємців також не встановлено (а.с.89-98).

Дійсно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 13 грудня 2012 року були зареєстровані за однією адресою, а саме в будівлі АДРЕСА_1, однак це є лише місце їх реєстрації, а не проживання (за вказаною адресою по м. Ізмаїл поводиться реєстрація осіб, які не мають місця проживання) (а.с.29, 30, 48).

ОСОБА_5 в заявах, адресованих суду посилається на те, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.65, 67).

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 грудня 2007 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Крижановською С.М. за реєстровим номером 4-515 (а.с.177).

Таким чином, ОСОБА_5 зареєстрована в будівлі АДРЕСА_1, тобто в будівлі для реєстрації осіб, які не мають місця проживання, у вказаній будівлі зареєстровані особи житлом не забезпечуються; житловий будинок АДРЕСА_2 де ОСОБА_5 фактично проживає, належить сторонній особі.

За таких обставин, спадкового майна (предметів, речей тощо, що мають певну цінність) померлого ОСОБА_4 за місцем реєстрації не має, бо там ні він, ні ОСОБА_5 житла не мали, значились лише зареєстрованими.

Що ж до будинку АДРЕСА_2 то цей будинок належить іншій особі, житло в будинку ОСОБА_3 винаймає, доказів того, що в цьому будинку є якесь спадкове майно померлого ОСОБА_4 як то предмети, речі тощо, що мають певну цінність, не надано.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно не містять інформації про належність ОСОБА_4 на праві власності нерухомого майна (а.с.178).

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_4 не був власником нерухомого майна, наявність іншого майна також не встановлена, відтак, не спростованими є доводи відповідача ОСОБА_5 про те, що в силу відсутності після смерті ОСОБА_4 спадкового майна спадщина нею не прийнята.

Відсутність одержаного у спадщину майна виключає обов'язок ОСОБА_5 як спадкоємця після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитора.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» як кредитора спадкодавця до ОСОБА_5 відсутні.

Оскільки на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1 липня 2015 року, ухваленого в порядку заочного розгляду справи, з пенсії ОСОБА_5 в порядку примусового виконання рішення стягнуто за виконавчим листом грошові кошти в сумі 817,19 грн., то відповідно до положень статті 380 ЦПК України суд першої інстанції правильно стягнув з ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно стягнуте з ОСОБА_5 за скасованим рішенням (а.с.81).

Понесені ОСОБА_5 судові витрати документально підтверджені та в порядку частини 1 статті 88 ЦПК України обґрунтовано присудженні до стягнення з позивача.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич