Ухвала

іменем україни

23 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року,

у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилався на те, що 31 липня 2007 року він направив в Сокальський районний суд Львівської області адміністративний позов до Головного управління МВС України у Львівській області щодо виплати йому вартості бензину, використаного ним для заправки службового автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_1, за період з 01 січня

2003 року по 01 липня 2006 року. Він неодноразово в письмовій формі звертався до Сокальського районного суду Львівської області з проханням повідомити про результати розгляду позову, а також передати позов до Львівського окружного адміністративного суду, але відповіді не отримував. 28 липня 2009 року ОСОБА_2 отримав постанову Сокальського районного суду Львівської області, під головуванням судді Адамовича М.Я., якому йому було в позові відмовлено. Вважає, що ненаданням відповіді на його звернення щодо результату розгляду позову та довготривалим розглядом його позову принижено його честь, гідність та ділову репутацію, у зв'язку з чим йому завдано моральної шкоди яку, в сумі 1 000 000 грн, просив суд стягнути.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області

від 11 квітня 2014 року у відкритті провадження у справі за позовом

ОСОБА_2 відмовлено на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 травня

2014 року ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області

від 11 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій, що спричинило приниження честі , гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 травня

2014 року. Додані до скарги матеріали повернуто заявнику.

ОСОБА_2 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди.

Вважав, що обставини встановлені в Постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 6-3139цс16 є ново виявленими обставинами які б вплинули на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від

03 травня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 вересня

2017 року ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від

03 травня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року та направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Одночасно до касаційної скарги додано клопотання в якому скаржник ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, зокрема на те, що ОСОБА_2 не був присутнім під час проголошення оскаржуваної ухвали апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року. Крім того, суд апеляційної інстанції протягом двох днів не направив на адресу ОСОБА_2 оскаржувану ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 вересня року, яка була отримана ОСОБА_2 лише 10 жовтня 2017 року, що підтверджується відповідними доказами доданими до клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України у разі пропущення встановленого законом строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від

13 вересня 2017 року підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску є поважними.

Однак, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Постанова Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 6-3139цс16, на яку посилається заявник як на нововиявлену обставину, ухвалена по іншій справі, яка жодним чином не стосується даної справи і на момент розгляду справи такої не існувало.

Згідно розʼяснень викладених в п. п. 3, 4, 6, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звʼязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПКУкраїни). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із того, що Постановою Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 6-3139цс16 при перегляді ухвали суду касаційної інстанції у іншій цивільній справі, не встановлено нові обставини або такі, що не були відомі сторонам чи суду під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 11 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І.Євтушенко