Справа № 442/3321/17
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді - Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики та іпотеки недійсними, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору позики та іпотеки недійсними, в якому просять визнати недійсним договір позики на суму 85000 доларів США та іпотеки на незавершене будівництво житлового будинку №47 по вул. Сагайдачного в селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, покликаючись на те, що грошові кошти не були одержані від позикодавця.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи, для з'ясування в якому стані перебував позивач при підписані оспорюваного договору та чи здатен був усвідомлювати значення своїх дій, при цьому проведення експертизи просить доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав клопотання.

Представники відповідача проти задоволення клопотання заперечили, просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.233 ЦК України, на яку, зокрема, посилається позивач визначено правові наслідки правочину, який вчинено під впливом тяжкої обставини, а саме правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

ЗгідноНаказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень"визначено, що психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України передбачено, що для зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 145 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Позивач просить призначити судову психологічну експертизу для з'ясування, в якому психологічному стані перебував позивач при підписанні оспорюваного договору та чи уклав дану угоду під впливом важкої обставини.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є оспорювання договору з приводу неотримання грошових коштів, а не укладення такого внаслідок збігу важких обставин (тобто заявлений інший предмет спору), а тому суд не вбачає підстав для призначення судово-психологічної експертизи та в задоволенні клопотання відмовляє.

Керуючись ст.ст. 130, 143-145 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення судової психологічної експертизи - відмовити .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення на неї, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нагірна О.Б.