РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 643/1508/17

Провадження № 2/643/2631/17

29.03.2017 Московський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Ференчук О.В.

за участю секретаря Петровій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про надання дозволу на виготовлення документів для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу батька,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви та просить суд ухвалити рішення, про надання дозволу у супроводі матері ОСОБА_1, здійснювати виїзди неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України за кордон, а саме: до Німеччини, Шенгельської угоди і Росії, без дозволу батька ОСОБА_2 з метою відпочинку та оздоровлення з поверненням до України починаючи з 01.05.2017 року і до 01.09.2017 року до досягнення дитини 16 років.

В обґрунтуванні своїх вимог позивачка посилається на те, що вона з 10.06.1999 року знаходились у шлюбі з відповідачем, від данного шлюбу народились діти донька та неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з позивачем.

У 2015 році відповідача було засуджено до позбавлення волі на шість років, останній відбуває покарання у Сумській ВК №16.

20.04.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано за рішенням суду.

Відповідач на звернення позивача не відповідає. У зв*язку з оздоровленням та відпочинком з сином вона має потребу виїжджати за кордон, однак, без дозволу батька вивіз дитини за кордон не можливо.

У зв?язку з тим, що відповідач не відповідає на листи позивача, а отримати згоду на виїзд дитини за кордон не можливо, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про надання дозволу дитині на виїзд за кордон без дозволу батька.

Позивачка в судове засідання не з*явилась, свій позов підтримала, просить його задовольнити у повному обсязі, справу розглядати за її відсутністю.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте заперечень від нього не надходило.

Суд, ухвалив розглядати справу відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 1999 року сторони знаходилась у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про народження дитини, виданого відділом РАЦС Московського районного управління юстиції, актовий запис № 1257, батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

20.04.2016 року шлюб між подружжям було розірвано, згідно рішення Московського районного суду м. Харкова.

Відповідач сином не цікавиться, на теперешній час відбуває покарання за вироком суду. У зв*язку з оздоровленням та відпочинком з сином вона має потребу виїжджати за кордон, однак, без дозволу батька не має можливості вивезти дитину.

Згідно Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» виїзд дитини за кордон можливий тільки за згодою обох батьків або на підставі рішення суду.

Згоду батька позивач отримати не має можливості, тому що з відповідачем втрачений зв'язок.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»: «Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі споживи самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволене на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно з положень СК України зокрема, ст. 150 СК України: «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнюють сімейні стосунки та розширюють кругозір дитини.

З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що тимчасові поїздки за кордон позивачці та її дитини - є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком..

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 57-60, 215 , 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Дозволити до досягнення шістнадцятирічного віку неповнолітньому громадянину України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, здійснювати виїзди з України за кордон, а саме до Росії, Німеччини інших країн Шенгенської угоди в період часу з 01.05.2017 року по 01.09.2017 року без дозволу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього ОСОБА_3 за межі України, а саме до Росії, Німеччини та інших країн Шенгенської угоди.

Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через районний суд протягом 10 днів.

Суддя: Ференчук О.В.