Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/547/17
Провадження № 2/433/98/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача 1 ОСОБА_2,

при секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Троїцького районного суду із вищезазначеною позовною заявою та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.08.2017, просив визнати незаконними дії та бездіяльність посадових осіб ОСОБА_3 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі відповідач - 1) та Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі відповідач - 2) щодо арешту його коштів і блокування банківських рахунків на отримання пенсії, заробітної плати, сплати аліментів та інших витрат; скасувати постанови державного виконавця Троїцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ ОСОБА_4 від 09.02.2017 р. №406 та інших постанов і документів, зобовязати ОСОБА_3 філію Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» розблокувати банківські рахунки №713869 та №806222; направити до правоохоронних органів повідомлення про вчинення з боку посадових осіб АТ «Ощадбанк» і Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області кримінального злочину та проведення відносно них кримінального провадження; а також просив стягнути матеріальну шкоду з відповідачів в сумі 58 376,57 грн., компенсувати на його користь моральну шкоду з 3-х кратному збагаченні матеріальної шкоди згідно п.4 ст.23 Закону України «Про захист прав споживача» в розмірі 175 129,71 грн. та покласти на відповідачів судові витрати.

В обгрунутвання позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 14.12.2010 року він уклав в Сватівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є відповідач ОСОБА_3 філія №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Договір №482 про надання послуг щодо здійснення грошових розрахунків на отримання пенсії, заробітної плати, сплати аліментів тощо. 20.02.2017 року він дізнався. що його рахунки заблоковані. Керівництво відділення АТ «Ощадбанк» пояснило, що рахунки були заблоковані на підставі документів, які надійшли від ОСОБА_3 державної виконавчої служби і самостійно розблокувати рахунки відмовились. 20.02.2017 року він звернувся до Троїцького ВП ГУНП у Луганській області із письмовою заявою щодо перевірки законності дій керівництва АТ «Ощадбанк» та працівників Троїцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 13.06.2017, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 11.07.2017, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 філії №10012/064 Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача в частині оскарження дії (бездіяльність) державного виконавця державної виконавчої служби, скасування постанов державного виконавця, прийнятих під час виконання виконавчого напису нотаріуса № 3266 від 15.08.2016 року - закрито.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з урахуванням уточнень, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 заперечував проти задоволення позову, з підстав, викладених в письмових запереченнях та доданих на їх підтвердження документів (а.с. 130-148).

Представник відповідача -2 в судовому засіданні 11.07.2017 просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, зазначив, що позивачем не було оскаржено, в порядку визначеному законодавством, ані виконавчий напис нотаріуса, за яким відкрито ВП №52700537, ані постанови про накладання на його банківські рахунки арешту, вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачем не обґрунтовані і не доведені. В судове засідання 03.08.2017 представник відповідача 2 не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Згідно копії Договору №18482 від 14.12.2010 року ОСОБА_1 був відкритий картковий рахунок №2625 в гривні для обліку по ньому коштів (а.с.20-23).

Як вбачається з копії супровідного листа та постанови державного виконавця Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_5 про арешт майна від 09.02.2017 року №407 по ВП №52700537, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №3266, виданого 15.08.2016 р. було накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках №81 (МФО 380805) у АТ «ОСОБА_7 ОСОБА_6», належних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-13)

Крім того згідно копій постанов про арешт майна від 09.02.2017 року по ВП №52700537, постановлених також на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №3266, на належні ОСОБА_1 грошові кошти, які містяться на рахунка х№692438, МФО 305299 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та №1292, №1292 у ТВБВ №10012/064 (смт ОСОБА_3) філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» також накладений арешт (а.с.14-19).

Відповідно висновку Троїцького ВП ГУНП в Луганській області від 23.02.2017 р. за результатами звернення ОСОБА_1, розгляд повідомлення ОСОБА_1 про те, що посадові особи Троїцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області незаконно заблокували його банківські рахунки був припинений у звязку з відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с.26-27).

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Ст. 1071 ЦК передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст.18,52,56 Закону України «Про виконавче провадження» та п.6 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банки розкривають інформацію щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, зокрема, органам державної виконавчої служби на їх письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», стосовно наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів операцій на рахунках боржника за конкретний проміжок часу, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Підставами для зняття арешту з майна боржника, в тому числі грошових коштів, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження.

Крім того, відповідно до ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зазначене також підтверджується п.10.11. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22.

14.02.2017, що підтверджується реєстраційним штампом вхідної кореспонденції, до філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» була направлена постанова державного виконавця Троїцького районного державного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про арешт коштів боржника, згідно якої державний виконавець постановив накласти арешт на грошові кошти, які містяться на рахунку №1292, №1292 у ТВБВ №10012/064 ОСОБА_3 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 715 184,42 грн.

Таким чином, відповідач 1 діяв в межах повноважень, керуючись законом, оскільки, в даному випадку, обмеження прав клієнта - позивача щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відбулося на підставі постанови про накладення арешту на грошові кошти від 09.02.2017 по ВП№52700537, що передбачено ст. 59 Закону України «Про банк і банківську діяльність», ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова відповідача 2 не була оскаржена та на час розгляду справи залишається чинною. Отже, законних підстав для відкриття рахунків позивача без прийняття відповідної постанови відповідачем 2 чи її скасування в судовому порядку у відповідача -1 відсутні, а суд не наділений повноваженнями скасовувати арешт, накладений державним виконавцем під час виконання виконавчого напису нотаріусу, оскільки такі вимоги розглядають в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними дії та бездіяльність посадових осіб ОСОБА_3 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» щодо арешту коштів позивача і блокування банківських рахунків на отримання пенсії, заробітної плати, сплати аліментів та інших витрат задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів в сумі 58 376,57 грн., суд прийшов до висновку про залишення їх без задоволення, оскільки, як встановлено судовим розглядом позивачу матеріальних збитків не завдано, тому що вказані ним грошові кошти нараховані відповідними органами та зберігаються на банківських рахунках, тобто дане майно не вибуло з володіння позивача, а лише обмежено в його користуванні на законних підставах.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується (п. 4 ППВСУ).

Враховуючи, що позивачем не було доведено незаконність дій (бездіяльності) відповідачів, то позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1071,1074 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-65, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про захист прав споживача відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

09.08.17