Провадження № 2/761/434/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - Позивач), в особі свого представника, 25 грудня 2016 року, звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2015 року під час перевірки щодо електропостачання належного Відповідачу будинку АДРЕСА_1, представниками Позивача було виявлено порушення Відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357 (далі - ПКЕЕН), та оформлено відповідний акт про порушення. Представник Позивача зауважив, що в поясненнях до вказаного акту Відповідач не заперечувала проти позаоблікового підключення до електромережі. Зазначив, що 01 липня 2015 року, за результатами розгляду акту про порушення було прийнято рішення про розрахунок акту про порушення згідно чинного законодавства та запропоновано Відповідачу сплатити на користь Позивача майнову шкоду в розмірі 6 627 грн. 41 коп. Однак Відповідач своє зобов'язання не виконала. Таким чином, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на користь Позивача майнову шкоду в розмірі 6 627 грн. 41 коп., а також відшкодувати витрати, пов'язані з судовим розглядом справи.

У судовому засіданні представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю, оскільки вважає позов недоведеним, надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Свої заперечення обґрунтовує тим, що отримавши будинок АДРЕСА_1 у спадок, 14 квітня 2014 року Відповідач уклала із Позивачем договір № 200962186 про користування електричною енергією, за умовами якого, облік спожитої електроенергії відбувається на підставі показань лічильника типу СОЕ-5028МНВ № 22644089, дата повірки якого 2009 рік, та на якому встановлено належні пломби державної повірки енергопостачальника. З цих підстав вважає, що правовідносини між Позивачем та Відповідачем з приводу користування електроенергією виникли з 14 квітня 2014 року. Зауважив, що 24 квітня 2014 року представниками Позивача складено Акт № 144602 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому. Стверджує, що 25 березня 2015 року Відповідач звернулася до Позивача із заявою про несправність лічильника, за допомогою якого здійснюється облік спожитої електроенергії в будинку АДРЕСА_1. Згідно Акту № 082946 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В встановлено, що лічильник не працює, що на думку представника Відповідача свідчить про порушення її прав, як споживача, адже Позивачем фактично не було встановлено лічильник відповідно до умов Договору № 200962186 про користування електричною енергією від 14 квітня 2014 року. Вважає, що представниками Позивача 24 квітня 2015 року при складанні акту про порушення не було дотримано затверджену законодавством процедуру, а саме не повідомлено про проведення експертизи, за результатами якої визначається вина правопорушника. Також вважає недоведеним той факт, що зазначений в акті про порушення провід є несанкціонованим підключенням.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків на стороні Позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» укладено Договір № 200962186 про користування електричною енергією (далі - Договір про користування електричною енергією), за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 1,5 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 13-19).

Відповідно до пункту 20 Договору про користування електричною енергією, споживач несе відповідальність за: порушення вимог ПКЕЕН та умов цього договору; розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження або порушення роботи засобу обліку, за збереження та цілісність якого несе відповідальність споживач (а.с. 13-19).

Відповідно до абзацу першого пункту 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року представниками Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» складено Акт про порушення № К 029560 (далі - Акт про порушення), згідно з яким, ОСОБА_1, як споживачем електричної енергії, порушено частину 1 пункту 10 ПКЕЕН, а саме самовільно підключено електроустановки струмоприймачів до мереж постачальника, підключено на автоматичний комутаційний ввідний вимикач перед приладами обліку, що не враховувалося електропостачальником (а.с. 6-7).

При складанні Акту про порушення Відповідач зауважила, що в успадкованому будинку АДРЕСА_1, не проживає, приїжджає рідко, припускала, що неправомірне самовільне підключення електроустановки струмоприймачів до мереж постачальника було здійснено до моменту, коли вона стала законним власником зазначеного будинку (а.с. 6-7).

У судовому засіданні свідок на стороні Позивача ОСОБА_4, пояснив суду, що він є представником ПАТ «Київобленерго» та 24 квітня 2015 року був присутній при складанні Акту про порушення Відповідачем ПКЕЕН. Зауважив, що ним було виявлено розетку, яка була підключена до електролічильника таким чином, що було можливе необліковане споживання електроенергії. Зазначив, що Відповідач не заперечувала факт порушення, припускала, що дане порушення було здійснено ще її батьком, після смерті якого вона успадкувала будинок.

Свідок на стороні Позивача ОСОБА_5 повідомив суду, що працівниками ПАТ «Київобленерго» 24 квітня 2015 року під час виконання робіт по заміні електролічильника за заявою споживача було виявлено порушення ПКЕЕН та про це складено відповідний акт у присутності Відповідача, якою факт порушення не заперечувався.

За змістом абзацу 3 пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається Методикою, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика).

Згідно з пунктом 3.3. Методики, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.3. Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Судом встановлено, що 01 липня 2015 року відбулося засідання комісії по розгляду акту №К 029560 від 24 квітня 2015 року про порушення Правил користування електроенергією у споживача.

Згідно з Протоколом № 0175, комісією вирішено, що вказаний Акт про порушення підлягає розрахунку згідно з пунктом 3.1.5. Методики за період 183 дні з 24 жовтня 2014 року до 24 квітня 2015 року (а.с. 8).

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 не була присутня на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення, Позивач надсилав на ім`я Відповідача повідомлення про оплату за липень 2015 року від 28 липня 2015 року по Акту порушення ПКЕЕН № К 029560 від 24 квітня 2015 року на суму 6 627 грн. 41 коп. (а.с. 10, 11), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 12).

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки Позивачем доведено факт самовільного підключення до електричної мережі автоматичного комутаційного ввідного вимикача поза засобом обліку електричної енергії у будинку, що перебуває у власності ОСОБА_6.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 7 845 грн. 41 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі норм Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (Код ) кошти у розмірі 7 845 (сім тисяч вісімсот сорок п'ять) гривень 41 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :