Справа № 522/9482/14-ц
Провадження № 2/522/3828/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користуванням,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просила припинити право власності ОСОБА_1 на 40 % частини квартири № 38 у житловому будинку № 9, що знаходиться по вул. Дерибасівській в м. Одесі, визнати за ОСОБА_2 право власності на 561/1000 частин квартири № 38 у житловому будинку № 9, що знаходиться по вул. Дерибасівській у м. Одесі, що складають 88,24 кв. м. загальної площі та складаються з 561/1000 коридора 1, 561/1000 жилих - 2, 3, 4, 561/1000 коридора 5, 561/1000 вбудованої шафи 6, 561/1000 кухні 7, 561/1000 санвузла 8, житловою площею 57, 2 кв. м.

29.05.2014 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності, визнання права власності було відкрите.

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, який був уточнений, в якому просив вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та визначити порядок користування квартирою № 38 по вул. Дерибасівській, буд. №9 у м. Одесі наступним чином : виділити в користування ОСОБА_1 кімнату № 4 на плані технічного паспорта площею 14, 5 кв. м.

Представник ОСОБА_2 звернувся до суду зі клопотанням про обєднання справи №255/9482/14-ц зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користуванням, яка знаходиться в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Суворової О.В. в одне провадження.

Ухвалою від 08.09.2014 року клопотання представника ОСОБА_2 було задоволено, справи обєднали в одне провадження.

Представник ОСОБА_2 до судового засідання зявився, надав суду заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу, при цьому просив позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 заперечував.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 був залишений без розгляду.

ОСОБА_1 до судового засідання зявився, надав суду заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу, просив задовольнити свої позовні вимоги.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користуванням підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 1970 року. Рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 06.12.1991 року шлюб був розірваний.

Згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси, визнано мирову угоду про те, що частина квартири за адресою АДРЕСА_2 є спільною власністю подружжя та частки у спірній квартирі складають 40 % ОСОБА_3, 60 % ОСОБА_2

Право власності ОСОБА_1 на 224/1000 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 р.

ОСОБА_2 почала перешкоджати ОСОБА_1 проживати в вказаній квартирі, а саме змінювала замки у вхідних дверях, в квартиру його не впускала.

Незважаючи на неоднократні звернення до дільничного інспектора Гриневич Л.І. продовжує перешкоджати ОСОБА_1 користуватися житловим приміщенням.

У звязку з чим, ОСОБА_1 змушений тимчасово проживати у своїх знайомих, так як іншого житла не має.

У відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положень ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усі власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав.

Згідно з положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положень ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положень ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 як співвласник має право проживати та безперешкодно користуватися квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, тому позовні вимоги в частині вселити ОСОБА_1, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог, виділення у користування, ОСОБА_1, кімнату площею 14, 5 кв. м суд зазначає наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до п.14 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику по справах про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядку користування приміщення квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.6 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» , якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Згідно з положень ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України висновок експерта докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

22 січня 2015 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи.

06 жовтня 2016 року згідно висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ розмір частки ОСОБА_2 ( з урахуванням ухвали Приморського суду м. Одеси від 09.10.2012 року про затвердження мирової угоди , якою ідеальна частка у розмірі 60% належить ОСОБА_2 в 561/1000 частин квартири № 38 у житловому будинку № 9, що знаходиться по вул. Дерибасівській у м. Одесі, що складають кв. м загальної площі та складаються з 561/1000 коридора -1, 561/1000 жилих 2, 3, 4, 561/1000 вбудованої шафи - 6, 561/1000 кухні 7, 561/1000 санвузла 8, житловою площею 57,2 кв. м складає 3/5.

Розмір частки ОСОБА_1 ( з урахуванням ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2013 року про розяснення ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012 року про затвердження мирової угоди , про що суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали вказав наступне : що за ОСОБА_1 визнано право власності на 224/1000 частини квартири № 38 у житловому будинку № 9 по вул. Дерибасівській в м. Одесі, що має загальну площу 157,4 кв. мі складається з шести житлових кімнат жилою площею площею 96, 5 кв. м (31.6кв.м , 11,1 кв. м, 14,5 кв. м, 15,9 кв. м) в 561/1000 частин квартири № 38 у житловому будинку №9, що знаходиться по вул. Дерибасівській у м. Одесі, що складають 88,24 кв. м загальної площі та складаються з : 561/1000 коридора 1, 561/1000 жилих 2, 3, 4, 561/1000коридора 5, 561/1000вбудованої шафи 6, 561/1000 кухні -7, 561/1000 санвузла 8, житловою 57,2 кв. м складає 2/5.

Технічна можливість виділу в натурі частки ОСОБА_1 в 561/1000 частин квартири № 38 у житловому будинку № 9, що знаходиться по вул. Дерибасівській у м. Одесі, що складають кв. м загальної площі та складається з 561/1000 коридора 1, 561/1000 жилих 2, 3, 4, 561/1000 коридора 5, 561/1000 вбудованої шафи - 6, 561/1000 кухні 7, 561/1000санвузла 8, житловою площею 57,2 кв. м - відсутня.

Розмір грошової компенсації (вартості) відповідної 2/5 частки ОСОБА_1 у спірному обєкті нерухомості 561/1000 частин квартири № 38 у житловому будинку № 9, що знаходиться по вул. Дерибасівській у м. Одесі складає 1163000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користуванням підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч.3 ст.209, ст.ст. 213-215, 218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користуванням - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

11.10.2017