АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/375/17 Головуючий 1-ї інстанції - Глібко О.В.
Провадження № 22-ц/790/3063/17 Доповідач - Колтунова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Харківської міської ради - Латрової Наталії Володимирівни на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИЛА:

19 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

В обґрунтування позову зазначив, що зареєстрований та проживає в двох кімнатах площею 32 кв.м. комунальної трикімнатної квартири АДРЕСА_4. Третя кімната площею 13,2 кв.м. належала на праві власності, на підставі договору дарування від 26 лютого 2003 року, його матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У вказаних двох спірних кімнатах також зареєстрований його батько - ОСОБА_3, з яким родинні зв'язки не підтримуються та який фактично не проживає в даних кімнатах з 1995 року, будь які речі або майно, що йому належить на праві власності, в квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує.

Шлюб між покійною ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано в 1997 році.

Зважаючи на скрутний майновий стан він не має можливості сплачувати комунальні послуги за ОСОБА_3

Крім того, позивач зазначив, що позбавлений можливості використати належне йому право на приватизацію житла, зважаючи на що просив суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в двох кімнатах житловою площею 30,2 кв.м. комунальної трикімнатної квартири АДРЕСА_4, та зняти його з реєстрації.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Харківська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено. Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування двома кімнатами житловою площею 30,2 кв.м. квартири АДРЕСА_4.

Не погодившись з рішенням суду представником Харківської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом неповно з'ясовані обставини по справі, висновки не відповідають фактичним обставинам. Позивачем не надано належних доказів, що свідчать про факт не проживання відповідача у спірному приміщенні понад 6 місяців. Також позивачем на надано даних щодо місцезнаходження або місця роботи відповідача, інформації із закладів соціального захисту населення щодо визнання ОСОБА_3 непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги або перебування у місцях позбавлення волі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 81).

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач з 1995 року в зазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги за квартиру не сплачує, житлом не цікавиться, його особисте майно у спірній квартирі відсутнє.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 понад 20 років без поважних причин не проживає в АДРЕСА_1 у зв'язку з чим втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що спірними є дві кімнати житловою площею 13,7 та 16,5 кв. метрів в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Зазначені житлові приміщення на підставі рішення райвиконкому № 6925 від 17.07.1987 року були надані ОСОБА_3 на склад сім'ї із 3 осіб: він, його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 (а.с. 11).

18 вересня 1997 року шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла (а.с. 13).

Зібрані по справі докази судом першої інстанції достовірно свідчать про те, що на протязі тривалого строку ОСОБА_2 на спірній житловій площі не мешкає, так як створив іншу сім'ю та в добровільному порядку залишив зазначену житлову площу.

Як пояснив позивач, є відомості від родичів, що він мешкає в Російській Федерації.

Допитані по справі свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що відповідач протягом тривалого часу в квартирі АДРЕСА_3 не проживає. Квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Його особисті речі в квартирі відсутні. (а.с. 49-53). Квартиру відповідач залишив за власної волі, та мешкав з іншою жінкою.

Із актів КЖЄП-2 від 17 березня 2004 року вбачається, що ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає з січня 2001 року (а.с. 11).

В довідці КЖЄП - 2 від 19 березня 2004 року зазначено, що ОСОБА_3 в КЖЄП - 2 зі скаргами або заявами щодо порушення його права на користування житловим приміщенням не звертався (а.с. 8).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 не проживав в спірній квартирі без поважних на те причин понад установленого законом шестимісячного строку, у зв'язку з чим у суду були правові підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України (далі ЖК України) особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона на протязі 6 місяців без поважних на те причин була відсутня в спірному житловому приміщенні.

Згідно ч.2 цієї статті житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї, понад шести місяців у випадках :

1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років -протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби-протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, -протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення

нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;

4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків;

5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;

7)взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.

Судом при розгляді справи обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад встановленого законом строку не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що у суду першої інстанції були правові підстави для визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловими приміщеннями в комунальній квартирі.

Доводи апеляційної скарги представника Харківської міської ради відносно того, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом ретельно були перевірені всі обставини по справі, вживалися заходи для виклику відповідача в судове засідання (а.с. 34, 35, 43, 44, 62), але місце фактичного проживання ОСОБА_3 встановлено не було.

Суд першої інстанції розглянув справу за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Суд апеляційної інстанції викликав ОСОБА_3 в суд через оголошення у пресі (а.с. 89-91).

Згідно з ч.9 ст. 74 Цивільно - процесуального кодексу України з опублікуванням оголошення у пресі про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило ч.4 цієї статті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно перевірив всі обставини по справі, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм дана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Оскільки ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2017 року відстрочено Харківській міській раді сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, то колегія суддів стягує судовий збір у сумі 1 760,00 грн. з Харківської міської ради в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, ч.1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 324, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Харківської міської ради - Латрової Наталії Володимирівни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Харківської міської ради в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 760,00 (одна тисяча сімсот шістдесят гривень) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий - А.І.Колтунова

Судді: Н.П. Пилипчук

С.С. Кругова