Номер провадження: 22-ц/785/6730/17
Номер справи місцевого суду: 499/1732/14-ц
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевької К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року,-

встановила:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 пошкоджено приміщення туалету, кухні, вентиляційні канали, меблі та електропроводка та внаслідок чого йому завдано матеріальну та моральну шкоду, а відповідач відмовляється добровільно відшкодовувати шкоду.

Позивач остаточно просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 41414 гривень 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 4872 гривні (а.с.217).

В судовому заіданні представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 позов , з врахуванням уточнень, підтримала ,просила задовольнити.

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 41414 гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 2500 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачену суму за проведення експертизи у розмірі 1254 гривні 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2051 гривня 00 копійок (а.с.235 - 239).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача суму понесених судових витрат.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача квартира, що належить позивачу неодноразово затоплювалася, внаслідок чого позивач, відповідно до ст.ст.23,1166,1167 ЦК України набув право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві користування належить квартира АДРЕСА_2, яку він займає, за виданим на підставі рішення виконкому Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області від 11 жовтня 2007 року ордером серія ЛА № 001157 (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири НОМЕР_1, що знаходиться за тією ж адресою та розташована над квартирою позивача (а.с.153).

Упродовж 2009-2015 років, у тому числі й 04.04.2015 року , квартира позивача (кухня та ванна кімната) затоплювалась з розташованої вище квартири, яка належить відповідачу.

З актів обстеження технічного стану квартири від 20 листопада 2009 року, 12 жовтня 2012 року, 02 жовтня 2014 року, 09 січня 2015 року, 04 квітня 2015 року вбачається, що відповідач неодноразово затоплювала квартиру НОМЕР_2, що призвело до пошкодження приміщень та іншого майна квартири НОМЕР_2, яка перебуває у користуванні позивача (а.с. 8, 34, 35, 130,131).

Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 83/15 від 01.03.2016 року, технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири НОМЕР_2, пов'язані із залиттям, а причиною залиття є порушення вимог по заміні центрального каналізаційного стояка у приміщенні (туалету), залишення відкритими крани на кухні в квартирі НОМЕР_1, що призвело до просочування каналізаційних стоків, та затоплення каналізаційними стоками приміщення туалету квартири НОМЕР_2.

Внаслідок залиття квартири НОМЕР_2 виникли наступні пошкодження:

- в приміщені № 3 вбиральня на стінах є плями жовтого та темного кольору, на стелі навколо каналізаційного стояка наявні плями жовтого кольору.

- в приміщені № 5 кухня на стінах є плями жовтого кольору, значна площа уражена цвіллю, місцями шпаклівка потріскала та відшарувалася, на стелі є плями жовтого кольору, ураження цвіллю, на підлозі відставання полівінілхлоридних плиток по краях чи повністю на площі до 10% площі підлоги;

- в приміщені № 7 житлова кімната на стінах є плями жовтого та бурого кольору, на стелі є плями жовтого та бурого кольору.

Станом на момент проведення експертизи вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі НОМЕР_2 для ліквідації наслідків залиття, з урахуванням показника фізичного зносу непошкоджених оздоблювальних покриттів, складає 41414 гривень 00 копійок ( а.с. 182-203).

Матеріали справи не містять, а відповідачем, всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази у спростування висновку експерта № 83/15 від 01.03.2016 року та спростування вини відповідача у затопленні квартири НОМЕР_2 ,в якій проживає позивач.

Суд першої інстанції, з посиланням на пояснення позивача, акти обстеження технічного стану квартири від 20 листопада 2009 року, 12 жовтня 2012 року, 02 жовтня 2014 року, 09 січня 2015 року, 04 квітня 2015 року, висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 83/15 від 01.03.2016 року, вірно прийшов до висновку про наявність вини відповідача у затопленні квартири, в якій проживає позивач.

Частково задовольняючи позов ,суд першої інстанції вірно посилався на положення ст.ст. 22, 322,1166 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно стягнув з ОСОБА_3 на корисить ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 41414 гривень 00 копійок, яка підтверджується висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 83/15 від 01.03.2016 року, з висновком якої відповідач ОСОБА_3 погодилася та клопотань про призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи , а ні в суді першої інстанції ,а ні в апеляційній інстанції не заявляла.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, ,завданої внаслідок порушення її прав .

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою,яка її завдала ,за наявності її вини ,крім випадків ,встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням.

При визначені розміру компенсації моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з рекомендацій п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та з врахуванням того, що позивач є інвалідом другої групи, з врахуванням порушеного звичайного образу життя позивача, через неодноразові затоплення квартири, в якій проживає позивач, з врахуванням перенесених позивачем незручностей та моральних переживань з приводу пошкодження майна позивача, вірно визначив розмір моральної шкоди у 2500 грн., з якою позивач погодився та рішення суду в цій частині не оскаржив.

Суд першої інстанції, повно встановив фактичні обставини справ, на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що акти складені комісією щодо залиття квартири позивача не відповідають положенням «Правил утримання будинків та прибудинкової території» та комісією жодного разу не було встановлено причину залиття квартири позивача , оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи ,а саме акти огляду квартири АДРЕСА_3, складалися комісією, у складі сантехніка, представника ТОВ «Іванівське райспецкомунгосп», представника Петрівської сільської ради, в яких були зазначені причини залиття квартири позивача.

В судовому засіданні колегії суддів, представник позивача ОСОБА_5-ОСОБА_6 суду пояснила, що відповідач неодноразово повідомлялася про факти залиття, проте ухилялася від явки для огляду квартири та приймання участі при обстеженні квартири позивача комісією та при проведенні експертом експертизи. Причину залиття встановлювала комісія на підставі огляду квартири відповідача, доступ до якої був наданий донькою відповідача, яка проживала у зазначеній квартирі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем спричинення йому моральної шкоди, оскільки такі доводи є припущенням та не заслуговують на увагу. Позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання, постійним місцем його проживання є квартира АДРЕСА_4. Через неодноразові залиття квартири, в якій проживає позивач, та внаслідок цього пошкодження меблі, позивач переніс незручності, був порушений звичайний спосіб його життя, був порушений його душевний стан, що в сукупності свідчить про спричинення позивачу моральної шкоди.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 83/15 від 01.03.2016 року не є належним доказом, оскільки відповідачем, всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані, а матеріали справи не містять докази у спростування зазначеного висновку експерта. Висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 83/15 від 01.03.2016 року узгоджується з матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,п.1 ч.1 ст. 307,313,314.315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова