У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання окремих пунктів кредитно-заставного договору недійсними,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитно-заставним договором від 28 лютого 2008 року № ZRZ0AE000051696.

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання окремих пунктів кредитно-заставного договору недійсними.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2015 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2015 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № ZRZ0AE000051696, яка станом на 04 листопада 2014 року становила 49 562 грн 60 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 32 348,26 грн, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 5 000 грн, штрафи за несвоєчасність виконання зобов'язань у загальній сумі 12 213,64 грн та судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 09 лютого 2016 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2015 року змінено та збільшено розмір пені з 5 000,00 грн до 32 500,00 грн, загальний розмір заборгованості з 49 562,60 грн до 64 848,26 грн, судові витрати з 495,62 грн до 648,48 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 листопада 2015 року про залишення без розгляду зустрічного позову та справу повернуто для продовження розгляду.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 липня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання п. п. 14.2, 14.3, 14.10, 14.11 кредитно-заставного договору № ZRZ0AE000051696 від 28 лютого 2008 року недійсними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, тобто укладений між сторонами договір відповідав вимогам ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Судами взято до уваги, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів, відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту, не відмовлявся від його виконання, а тривалий час користувався кредитними коштами.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання окремих пунктів кредитно-заставного договору недійсними.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко