Номер провадження: 22-ц/785/4113/17
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2017 року м. Одеса

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області - Гірняк Л.А., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» на рішення Балського районного суду Одеської області від 24.02.2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів (відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів»),-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Балського районного суду Одеської області від 24.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів (відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів») - задоволено в повному обсязі.

23.03.2017 року ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» подало апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.03.2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» була залишена без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги.

20.04.2017 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» в якій вони простять відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі або надати додатковий час для сплати судового, посилаючись на те, що вони не можуть сплатити вчасно судовий збір, оскільки всі рахунки Товариства заблоковані ДСФМУ.

У п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його від сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК України суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач відповідно до статей 292-295 ЦПК України повинен перевірити, зокрема, чи сплачено в належному розмірі та у визначеному порядку судовий збір й витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч.1ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у розмірі встановленому законодавством порядку і в розмірі визначеному ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.03.2017 року.

Розглянувши вищевказану заяву, суд приходить до висновку, що лист « Райффайзен банку Аваль» про причини нездійснення фінансових операцій Товариства не свідчать про неможливість сплати судового збору у сумі 1760 грн. за відсутності самої Постанови про арешт коштів заявника, шляхом заборони здійснення видаткових операцій.

З наявного у матеріалах справи поштового повідомлення на адресу ТОВ Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» вбачається, що копію ухвали від 31.01.2017 року отримано 12.04.2017 року, однак до теперішнього часу вимоги ухвали не виконано, недоліки скарги не усунуто, судовий збір у сумі 1 760,00 грн. не сплачено.

Відповідно до положення статтей 121, 297 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Посилаючись на викладене та керуючись ст.ст.10, 121, 297 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» на рішення Балського районного суду Одеської області від 24.02.2017 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Роз`яснити апелянту право повторної подачі апеляційної скарги після усунення недоліків.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскарженна шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Л.А. Гірняк