УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк», правонаступником якого воно є, та ОСОБА_4 був укладений договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3 тис. грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних.

Погашення заборгованості за кредитом повинно було проводитись шляхом внесення позичальником коштів на рахунок щомісячними платежами протягом 12 місяців.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань по поверненню грошових коштів станом на 18 січня 2016 року розмір кредитної заборгованості становить 16 606 грн 29 коп., з яких: 1 253 грн 91 коп. - заборгованості за кредитом; 6 126 грн 97 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 7 958 грн 44 коп. - пені та комісії; 500 грн - штрафу (фіксованої частини); 766 грн 97 коп. - штрафу (процентної складової), яку банк просив стягнути з неї на його користь.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в частині стягнення кредитної заборгованості у межах позовної давності в розмірі 10 620 грн 86 коп.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 256, 257, 261, 267, 526, 527, 230, 631, 1051 ЦК України, врахувавши роз'яснення п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», оцінивши подані сторонами докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що позичальник не виконала взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, однак банк звернувся з даним позовом із пропуском строку позовної давності, про наслідки спливу якої відповідачка подала заяву.

Колегія погоджується з такими висновками.

Останній платіж ОСОБА_4 здійснила 29 вересня 2011 року.

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом 16 березня 2016 року.

У запереченні на позовну заяву позичальник заявила про застосування наслідків пропуску строку позовної давності (а.с. 52).

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик