Справа № 497/1244/17
Провадження № 2/497/747/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

22.08.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області та просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Залізничне, вул.Покровська,140, а саме: за ОСОБА_1 на 1/2 частину, як за спадкоємцем ОСОБА_4 та за ОСОБА_2 на 1/2 частину, як за членом робочого двору. При цьому вони посилаються на те, що ОСОБА_4, померлому 14 листопада 2016 року та ОСОБА_2, належить вищезазначений будинок, як членам робочого двору. Після смерті батька ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але зареєструвати право власності та оформити спадщину на цей будинок він не може через відсутність правовстановлюючого документу на частину будинку, тому вимушений звернутися до суду. Позивач ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщину після смерті чоловіка, однак оформити свою частку вона теж не може, так як рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно їй відмовлено в проведенні реєстрації права власності на належну їй частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 140 по вулиці Покровська в с.Залізничне Болградського району Одеської області на праві власності належав до суспільної групи робочий двір, тобто було спільним майном подружжя: ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 777 від 18.07.2017 року, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області про склад і тип двору (а.с.20).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Вказана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

В свою чергу, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по цивільній справі №6-145цс13 Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 475235 від 15.11.2016 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з 808, ОСОБА_4 помер 14.11.2016 року (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, у тому числі на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку.

При житті ОСОБА_4 склав заповіт від 13.09.2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області за №89, відповідно до якого заповів все своє майно ОСОБА_1, який також є його рідним сином, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №413852 від 26.08.1978 року, а/з 88 (а.с.13). Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області № 777 від 18.07.2017 року (а.с.20), а також звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 №1045/02.31 від 23.05.2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, якій підтверджував би належність частини будинку спадкодавцеві (а.с.22).

Інших спадкоємців не має. Дружина померлого ОСОБА_4, ОСОБА_2, своєю заявою №242 від 29.03.2017 року відмовилася від одержання обовязкової частки у спадщині (матеріали спадкової справи №144/2017).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 36614862 від 15 серпня 2017 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у неї правовстановлюючого документу на цей будинок.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222,1233,1235,1268,1270 ЦК України ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Покровська, буд.140 в с.Залізничне Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Покровська, буд.140 в с.Залізничне Болградського району Одеської області, як за членом робочого двору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца