№ 336 149/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

14 липня 2017 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,, при секретарі Когут С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Григор»євій ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради , треті особи ОСОБА_3 ,Обслуговуючий садівничий кооператив « Джерело» про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради, суд-

В С Т А Н О В И В :

Григор»єва С.В. звернулась до суду про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради , пояснив , що 19 липня 2016 р. нею було отримано від Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_3 до неї про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та садовим будинком.

З цієї позовної заяви та доданих до неї документів їй стало відомо , що ОСОБА_2 міська рада 27.04.2016 р. прийняла рішення № 49/75 про передачу у власність ОСОБА_3 земельну ділянку № 40 в ОСК « Джерело» по вул. Загорській 27 м. Запоріжжя площею 0,0660 га, кадастровий номер НОМЕР_1 : 07 : 086№ 0759 з цільовим призначенням для ведення садівництва.

На підставі вказаного рішення третя особа ОСОБА_3 19.05.2016 р. зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

Підставою для цього було рішення ОСОБА_2 міської ради № 74/102 від 10.06.2015 р.» Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення / відновлення/ меж земельної ділянки № 40 в натурі в ОСК « Джерело» по вул. Загорській 27 для ведення садівництва , як передумову для передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3О

Згідно з земельним Кодексом України прийняттю рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність фізичній та юридичній особі, органом місцевого само врядування приймається рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки /ч.7 ст 118 ЗК / , рішення ОСОБА_2 міської ради № 74/102 від 10.06.2015 р.

Дані рішення зачіпають її права та інтереси , оскільки з 08.08.2009 р вона є членом садівничого кооперативу « Джерело» та займає цю земельну ділянку і на протязі всього часу обробляє її , сплачує членські внески до кооперативу. Спірна земельна ділянка знаходилась в користуванні ОСОБА_4 батька третьої особи в даній справі ОСОБА_3, до його смерті , яка настала 22.06.2009 р

Будучі членом кооперативу , ОСОБА_4 звернувся з заявою до ОСОБА_2 міської ради про передачу у його приватну власність земельної ділянки № 40 , приватизація ним була розпочата 03.06.2006.р.

Рішення про передачу земельної ділянки у його власність було винесене ОСОБА_2 міською радою 24 березня 2010 р. , вже після смерті заявника , яка настала 22 червня 2009 р. , тобто рішення було прийняте стосовно прав померлої особи. , а також на день винесення рішення він втратив членство в кооперативі відповідно до ст .13 Закону України « Про кооперацію» , де вказано , що членство в кооперативі припиняється смертю члена кооперативу

Позивачка вказує, що оскільки членство в кооперативі носить персоніфікований характер , то воно не успадковуються, це цілком відповідає приписам ст. 1219 ЦК України , в який вказано, що не входить до складу спадщини права та обов»язки , що неразривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема , право членства в об»єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Перелік прав та обов»язків, наведених в цій статті, не є вичерпним , про що свідчить слово « зокрема» , що стоїть перед цим переліком.

Частина 1 ст 125 ЗК України , що діяв станом на 01.березня 2010 р. , визначала, що « право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Одже, ОСОБА_4 був членом в ОСК « Джерело» , який є обв»єднанням громадян у розумінні терміну , що вказаний в ст 1 Закону України « Про кооперацію» втратив, а права на земельну ділянку в цьому кооперативі за життя на набув.

ОСОБА_5, вважаючи себе спадкоємицею і частині членства а ОСК « Джерело» , вона звернулась з заявою про вступу до вказаного кооперативу , рішенням загальних зборів членів кооперативу ОСК « Джерело» від 20.03.2010 р. їй було відмовлено в прийнятті її в члени кооперативу на тій підставі , що до кооперативу відповідно до рішення зборів членів кооперативу № 2 від 08.08.2009 р. була прийнята вона , Григор»єва С.В.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 05.04.2011 р. за позовом ОСОБА_3 до СК « Джерело» до Григор»євій С.В. про встановлення факту прийняття спадщини та зобов»язання прийняття до кооперативу було прийнято рішення , яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3О, було відмовлено. Рішення набрало законної сили 19.05.2011 р.

Завершення приватизації спадкоємцями було передбачено абз. 2 п1 Перехідних положень Земельного кодексу України в стосувалось рішень про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятих органами місцевого самоврядування відповідно до декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. « про приватизацію земельних ділянок № 15-92 « Декрет втратив чинність на підставі Закону від 14.09.2006 р. № 139 V з 04.10.2006 р.

Але процедуру приватизації земельної ділянки № 40 будо розпочато 03.08.2006 р. , але позивачка вважає, що це не означає прийняття рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок , а тому зазначені вище норми закону застосовуватись не можуть.

Спірне рішення було прийнято пізніше нас підставі інших законодавчих актів.

При винесенні рішення відповідачем не було прийнято до уваги всіх тих обставин, на які вона посилається у позові.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2014 р. було визнано право ОСОБА_3 на завершення приватизації , розпочатої її батьком. В рішенні зазначено , що міською радою їй було відмовлено в доведені цієї процедури до завершення , але з яких причин не вказано.

Позивачка вважає, що відповідач ОСОБА_2 міська рада мала всі підстави для відмови , але прийняла рішення № 49/75 від 27.04.2016 р. « Про передачу у власність гр.. ОСОБА_3 земельної ділянки № 40 в ОСК « Джерело» по вул. Загорській 27 для ведення садівництва « порушуючи при цьому чинне законодавство , яке регулює питання приватизації та успадкування прав :

-Про земельну реформу Постанова Верховної Ради УССР від 18.12.1990 р. № 563-Х11 , яка визначила персоніровану участь громадян у проведенні приватизації;

Про прискорення земельної ділянки та приватизацію землі Постанова Верховної Ради України від 13.03.1992 р. № 2200 Х11 та інші нормативні акти

В рішенні ОСОБА_2 міської ради № 49/75 від 27.04.2016 р. « Про передачу у власність гр.. ОСОБА_6 земельної ділянки № 40 в ОСК « Джерело» по вул. Загорській 27 для ведення садівництва йдеться мова про затвердження технічної документації щодо встановлення / відновлення / меж земельної ділянки № 40 в натурі / на місцевості/ в обслуговуючому садівничому кооперативі № Джерело» гр.. ОСОБА_3

Це рішення було винесено на підставі іншого рішення ОСОБА_2 міської ради № 74/102 від 10.06.2015 р.» Про надання дозволу гр.. ОСОБА_3 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення / відновлення / меж земельної ділянки № 40 в натурі / на місцевості/ а ОСК « Джерело» по вул. Загорській 27 для ведення садівництва.

Позивачка вважає,що посилання представника третьої особи в судовому засіданні на те, що її право власності виникло на підставі рішення суду , не відповідає дійсності . Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 01.12.2014 р. вирішувалось питання про звершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. За ОСОБА_3, що була позивачкою по справв, суд визнав право на завершення приватизації та одержання на її ім.»я державного акту на право власності на земельну ділянку , але право власності виникає тільки на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради , яка затвердила технічну документацію щодо землеустрою , а не на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав..

Згідно ст. 118 ЗК України Про Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами ОСОБА_3 було зроблено замовлення з дозволу ОСОБА_2 міської ради / рішення № 74/102 від 10.06.2015 р./ була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення /відновлення / меж земельної ділянки № 40 в натурі / на місцевості / в ОСК « Джерело/ по вул. Загорскій 27 для ведення садівництва. В той же час , ст. 118 ЗК України передбачає , що проведенні приватизації здійснюється розробка проекту землеустрою щодо ведення земельної ділянки.

Ст 25 Закону України « Про землеустрій» від 22.05.2003 р. № 878/ 1V визначає , нові види документації із землеустрою : проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо встановлення / відновлення/ меж земельної ділянки в натурі на місцевості/, тобто , це різні за змістом документи. В обох рішення ОСОБА_2 міської ради № 74 /102 від 10.06.2015 р. та № 49/75 від 27.04.2016 р. не міститься відомостей про затвердження проекту відведення , виходить, що про проведенні приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 скористались документами , виготовленими і поданими для приватизації ОСОБА_4-то має місце незаконне успадкування прав. , це ще раз підтверджує факт, що спірна ділянка передана ОСОБА_3 як спадкоємиці, тому позивачка вважає його незаконним

Рішення ОСОБА_2 міської ради № 54 від 24.03.2010 р. та рішення № 49/75 від 27 квітня 2016 р. позивачка просить визнати незаконними .

Оскільки рішення від 24.03.2010 р. про передачу у власність земельної спадкодавцю було прийняте після його смерті , тому дане рішення № 49/75 від 27.04.2016 р . ОСОБА_2 міської ради позивачка вважає також незаконним.

Представник ОСОБА_2 міської ради у судовому засіданні пояснив, що позивачкою не дотримані вимоги позовної давності, що рішення № 54 прийнято 24.03.2010 р. Позивачка повинна була дізнатися про зазначені рішення ще коли їх було прийнято, оскільки засідання сесії ОСОБА_2 міської ради , згідно законодавства та її Регламенту , є гласними та відкритими. У даній справі позивачка не довела суду про обставини пропуску неї позовної давності.

Представники третьої особи у судовому засіданні заперечували про задоволення позову, пояснили, що їх довірителька заперечує проти позову , пояснює, що рішення ОСОБА_2 міської ради було № 54 « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо до складання документів , що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян» стосовно ОСОБА_4 було винесено 24.03.2010 р. , позивачка знала про це , тому вона вважає, що строк позовної давності на звернення до суду сплив, тому вона просить застосувати строк позовної давності.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради від 27.04.2016 р. № 49/75 було передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку № 40 в ОСК « Джерело по вул. Загорській 27 м. Запоріжжя площею 0,0660 га кадастровий номер НОМЕР_1: 07 : 086: 0759 призначену для ведення садівництва.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 міської ради за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності /21.05.2016 р. /індексний номер 29693471 / в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 р. № 7-рп /2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини , пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів , і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, ОСОБА_3 є законним власником земельної ділянки і її право власності є непорушним.

Третя особа представник ОСК « Джерело» заперечують проти позову, вважають ОСОБА_3 власником земельної ділянки № 40 .

Суд, вислухав сторони , приходить до висновку про задоволенню позову у повному обсязі за мотивами:

Як зазначено в ухвалі апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 р. батько третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 з 30.07.1989 р. набув право членства в ОСК « Джерело» на земельну ділянку № 40 за адресою м. Запоріжжя , Шевченківський район , вул. Загорська 27 та 03.08.2006 р. розпочав процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки площею 0,0676 га.

Відповідно до п.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

22 червня 2009 р. ОСОБА_4 помер.

Відповідно ч.4 ст 25 ЦК України цивільна працездатність фізичної особи припиняється в момент її смерті

24 березня 2010 р. ОСОБА_2 міська рада приймає рішення № 54 « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право на земельні ділянки, а згідно п.2 вказаного рішення передають громадянам, згідно з додатками , у власність земельні ділянки будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва.

Відповідно до додатку № 2 до вказаного рішення ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку № 40 в ОСК « Джерело»

площею 0,0676 га. /л.с 5/

Згідно ст 1216 ,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків /спадщини /від фізичної особи, яка померла / спадкодавця / до інших осіб /спадкоємця.

До складу спадщини входять усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ст 1219 ЦК України передбачено , що не входять до складу спадщини права та обов»язки , що нерозривно пов»язані з особою спадкодавця, зокрема :

1.Особисті немайнові права:

2.Право на участь у товариствах та право членства в об»єднаннях громадян , якщо інше не встановлено законом або їх установчити документами:

3.Право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншими ушкодженням зоров»я:

4.Право на аліменти , пенсію, допомогу або інші виплаити , встановлені законом:

5.Права та обов»язки особи, як кредитора або боржника, передбачені ст 608 цього кодексу.

В матеріалах справи є протокол №2 від 08. серпня 2009 р загальних зборів членів ОСК « Джерело» про прийняття у члени кооперативу Григор»євої С.П. після смерті ОСОБА_4 , про своє право на спадщину також заявляє ОСОБА_3О, і протоколом № 1 від 20.03.2010 р. загальних зборів ОСК « Джерело «їй відмовлено у прийнятті у члени кооперативу ,таким чином кооператив ОСК , який є об»єднанням громадян,виявив свою волю , прийняв рішення про передачу земельної ділянки позивачці.

Відповідачка оспорювала дане рішення , але вона набрало чинності 19.05.2011 р.

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2014 р.ОСОБА_3 отримала право на завершення приватизації та одержання на своє ім»я державного акту про право власності на земельну ділянку № 40, розташовану за адресою м. Запоріжжя вул. Загорська 27

27.04.2016 р. ОСОБА_3 отримала рішення № 49/75 ОСОБА_2 міської ради про передачу у власність земельної ділянки № 40 в ОСК « Джерело» за адресою м. Запоріжжя вул. Загорська 27./ л.с 6/

Своїм рішенням № 54 від 24.03.2010 ЗМР вирішила питання про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4, враховуючи, що вказане рішення є актом індивідуальної дії, тобто його чинність поширюється лише на осіб, яких він стосується, суд приходить до висновку, що вказане рішення суперечить чинному законодавству, так як рішенням ЗМР вирішено правовідносини які нерозривно повязані з особою ОСОБА_4 вже після його смерті, яка настала 22.06.2009 року.

Приймаючи до уваги той факт, що рішення № 54 від 24.03.2010 року прийнято ЗМР з порушеннями вимог чинного законодавства без врахування факту смерті заявника ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що таким чином і дії ОСОБА_3 спрямовані на узаконення приватизації земельної ділянки, що була виділена померлому ОСОБА_4, а також рішення ОСОБА_2 міської ради про передачу у власність земельної ділянки № 40 по вул. Загорській, 27 у м. Запоріжжі не можна вважати законним, оскільки майно (земельна ділянка № 40 ) на час смерті ОСОБА_4, йому не належала, а відтак не могли бути успадковані права на неї.

Суд вважає , що пр. прийнятті даних рішень ОСОБА_2 міська рада не дослідила і не врахувала обставини , як смерть ОСОБА_4 , які є гласними і відомими не тільки для ОСОБА_7О ., та для органів самоврядування.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки у частині того, що діями ОСОБА_2 міської ради порушено її право на спадкування, оскільки питання про розподіл спадщини було вирішено ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2010 р. про затвердження мирової угоди між сторонами про розподіл спадкового майна.

Суд не погоджується також з доводами представника ОСОБА_2 міської ради про застосування позовної давності , оскільки відповідно до ст . 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Як вибачається із ухвали апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 р. , Григор»єва С.В. стало відомо про порушення її прав із рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2014 р, , до суду з даним позовом позивачка звернулась у січні 2017 р.. Суд не знайшов підстав для застосування позовної давності по даній справі.

Суд погоджується з доводами представників третьої особи, які вказали у запереченнях, що органи самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити в них зміни , але при цьому звертає увагу на те, щ відповідно до ст 59 закону України « Про місцеве самоврядування в Україні « та п. п 5 Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. де визначено, щр акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судому порядку.

Керуючись ст .212,213,215 ЦПК України , ст .18 Земельного Кодексу України , суд-

В И Р І Ш И В :

Визнати рішення № 54 від 24.03.2010 р. ОСОБА_2 міської ради « Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право на земельні ділянки громадян « -незаконним.

Визнати рішення № 49/75 від 27.04.2016 р. « Про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № 40 в ОСК « Джерело» по вул. Загорській 25 для ведення садівництва незаконним.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з часу проголошення. Особи, якали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова.