Провадження № 2/161/3370/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі - Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Луцьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
14 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1. Наразі шлюб між ними не розірваний, але позивач з сином проживають окремо.
З наведених підстав просить суд стягувати з відповідача щомісячно на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1200,00 грн починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення повноліття.
У заяві від 27 вересня 2017 року позивач просить суд розглядати справу за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з'явився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на неявку сторін у судове засідання у відповідності до правил статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 20 липня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4).
Матеріалами справи підтверджується, що від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Наразі, як встановлено під час судового розгляду, сторони проживають окремо, а дитина фактично проживає з матір'ю.
Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дитиною та не приймає участі в її утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною.
З врахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача слід присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття.
Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
А статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини.
При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Тому суд вважає за необхідним стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" .
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи суму прожиткового мінімуму відповідної соціальної групи, неможливість визначити суму доходів відповідача, що не звільняє його від обов'язку утримувати свою неповнолітню доньку, доходи та витрати позивача, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. щомісячно, а тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково шляхом щомісячного стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі., починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.
Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн.
Суд задовольнив частково позовні вимоги, тому на користь держави слід стягнути суму судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог, що становить 533,33 грн. (1000грн./1200 грн х 640 грн).)
На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224, 226, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183 СК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. (одна тисяча грн..) щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов'язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі - 533 (п'ятсот тридцять три) гривень 33 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров