У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (далі - ТОВ ««Сміла Енергоінвест») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення місць загального користування, посилаючись на те, що товариство є постачальником теплової енергії до будинку АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що відповідачі проживають у квартирі № 23 вказаного будинку, вони встановили у своїй квартирі індивідуальне опалення та від'єдналися від системи центрального теплопостачання, однак, повинні оплачувати послуги теплопостачання місць загального користування у будинку, які надаються позивачем.

У зв'язку з тим, що відповідачі не оплачували вказані послуги, у них утворилась заборгованість у розмірі 858 грн 78 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 на користь ТОВ «Сміла Енергоінвест» заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування за період з жовтня 2012 року по лютий 2015 року в сумі по 88 грн 29 коп. з кожного, та витрати по сплаті судового збору в сумі по 30 грн 45 коп. з кожного, а всього по 118 грн 77 коп. з кожного.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за період з жовтня 2010 по вересень 2012 року у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат на сплату судового збору за видачу судового наказу.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 по 24 грн 97 коп. судового збору з кожного.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідачі порушують питання про скасування оскаржуваних судових рішень із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Сміла Енергоінвест» є постачальником теплової енергії до будинку АДРЕСА_1.

В квартирі № 23 цього будинку проживають відповідачі по справі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, які встановили у своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення та від'єдналися від системи центрального теплопостачання.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 05 травня 1998 року ця квартира належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності (а.с. 53).

Позивач свої обов'язки по теплопостачанню місць загального користування вказаного будинку виконує належним чином, про що свідчать надані ТОВ «Сміла Енергоінвест» та досліджені судами акти про підключення будинку до теплопостачання за кожен із зазначених в позові опалювальний період і відсутність доказів про неналежну якість цієї послуги.

Проте, відповідачі не оплачують вказані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 858 грн 78 коп. за період з жовтня 2010 року по лютий 2015 року.

Судами також встановлено, що розмір оплати послуг з теплопостачання місць загального користування у вказаному будинку позивачем було вирахувано відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги теплопостачання для ТОВ «Сміла Енергоінвест» та на підставі зазначеної вище Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків.

Згідно із ст. 382 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 2 березня 2004 року № 4 рп/2004 власники квартир багатоквартирних будинків та приватизованих кімнат гуртожитків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Таким чином співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також його правом є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно із Порядком відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 липня 2005 року № 4, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення приміщень виконується монтажною організацією, яка реалізує проект за участю наймача квартири та по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГОП, який в десятиденний термін подається заявником до міжвідомчої комісії для розгляду на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору щодо надання послуг з централізованого теплопостачання.

Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктом 1.2. Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року за № 1237/13111, передбачено, що ця Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами.

Відповідно до підпункту 2.1.4 пункту 2.1 Методики - загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначається за формулою QМЗК = QКМЗК + Qвтр, де QКМЗК - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК, Гкал; Qвтр - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі (розраховується за СНіП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и кондиционирование», Додаток № 12, 1991 року).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій із дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, щодо того, що нарахування оплати за місця загального користування товариством здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі послугу фактично отримують, , а тому повинні її оплачувати.

При цьому, оскільки відповідачі просили застосувати позовну давність, що передбачено ст. 267 ЦК України, суди попередніх інстанцій правильно стягнули заборгованість за період з жовтня 2012 року по лютий 2015 року у розмірі 353 грн 17 коп.

Такі висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, оскільки він фактично їх отримує.

Доводи касаційної скарги про неправильність наданого позивачем розрахунку заборгованості є необґрунтованими, оскільки на його спростування відповідачами не надано власного розрахунку.

Інші доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих доказів - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Отже доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у не зміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року у не зміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко С.О. Карпенко Г.І. Мостова