18 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КарпенкоС.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Правекс-Банк», (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії.
20 червня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін і доповнень до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якого з 20 червня 2008 року встановлено відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 14,5 % річних.
У звʼязку із неналежне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість.
У зв'язку з наведеним та з урахуванням збільшених позовних вимог, ПАТ КБ «Правекс-Банк» просило стягнути із ОСОБА_5 на свою користь заборгованість у сумі: 59 706,99 євро, що складається із: кредиту у розмірі 26 266 євро, пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2 542 євро, відсотків за користування кредитом в розмірі 28 703,99 євро, пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2 195 євро.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова
від 20 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 31 серпня
2007 року в розмірі 59 706,99 євро, що еквівалентно 1 136 224 грн 02 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня
2015 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати заочне рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції,
з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ОСОБА_5 не надано доказів на спростування виникнення у неї зобов'язань за укладеним договором та розміру заборгованості.
з даним договором у повному обсязі.
Відповідно до п. 4.1. договору про відкриття кредитної лінії відповідач зобов'язався повернути кредит до 31 серпня 2017 року відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, встановленого п. 1.1 договору.
Відповідно до п. 4.2. вказаного договору, відсотки за користування кредитом підлягають сплаті відповідачем щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент повернення кредиту, зазначений в п. 1.2 цього договору.
Згідно п. 1.3 вказаного договору, в кожному випадку невиконання (неналежного виконання) відповідачем своїх зобов'язань за Договором (щодо строкiв сплати процентiв i повернення кредиту i/або сплати процентiв i/або повернення кредиту не в повному обсязі i/або чергової частини кредиту відповідно до графiку зменшення лiмiту кредитування), розмір відсоткової ставки збільшується на 1 % річних, починаючи з розміру встановленого в
Пунктом 9.1. договору про відкриття кредитної лінії від 31 серпня
у розмірі подвійної відсоткової ставки, вказаної в п. 1.2 договору, від суми заборгованості за весь період прострочення, відповідно до графiку зменшення лiмiту кредитування.
Відповідно до п. п. 7.1.6 п. 7.1, п. 9.5 вказаного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати належних відсотків i передбачених даним договором неустойок, а також вiдшкодування збиткiв, заподiяних позивачу внаслiдок невиконання або неналежного виконання вiдповiдачем даного договору, а вiдповiдач зобов'язується повернути позивачу суму заборгованостi, що залишилась за кредитом, сплатити належнi вiдсотки i неустойки.
Вiдповiдно до даних, якi мiстяться на офiцiйному сайтi Нацiонального банку України, станом на 04 лютого 2015 року офіційний курс гривнi до євро було встановлено на рiвнi 1 903 грн 0830 коп. за 100 євро.
Згідно із заявою про збільшення позовних вимог від 20 лютого
2015 року вих. № 09-01-3/64 та наданого позивачем розрахунку заборгованості, здійсненого станом на 04 лютого 2015 року, ОСОБА_5 має заборгованість на загальну суму 59 706,99 євро (що еквівалентно
1 136 224 грн 02 коп.), яка складається із: кредиту в розмірі
262 66,00 євро (що еквівалентно 499 841 грн 98 коп.), пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 2 542,00 євро (що еквівалентно 48 374 грн
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України є праводіношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно), виконати роботу, надати послугу сплатити гроші, тощо) або уртиматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідо до звичав ділового обороту або іниших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до умов ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правивий наслідок порушення чи неналежного виконання зобов'язань, встановлених укладеним договором.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_5 не надала доказів, які спростовують її зобов'язання, що виникли перед ПАТ КБ «Правекс-Банк», а тому дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Разом з тим, стягуючи пеню в іноземній волюті, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку виходячи із наступного.
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.
Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, умовами договору про надання кредиту в іноземній валюті передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року справа № 6-211цс17.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 07 липня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.
Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова
від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 07 липня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко С.О. Карпенко Г.І. Мостова