Справа № 152/573/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

встановив:

05.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її бабуся - ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після смерті бабусі ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки.

Вона є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 за заповітом.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5 їй відмовлено у оформленні у зв'язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про існування заповіту, про це їй стало відомо лише влітку 2016 року та у зв'язку з необізнаністю щодо строків та порядку оформлення спадщини. Зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважними.

Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року її бабусі ОСОБА_5 пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності від 25.01.2017 року (а.с.14) не з'явилися. 19.04.2017 року позивачка ОСОБА_1 та 20.04.2017 року її представник - ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.28, 37).

Представник відповідача - Сапіжанської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.27).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, але від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують (а.с.32, 29, 35).

В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та її представник, а також представник відповідача та треті особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Згідно із записом у погосподарській книзі №3 по особовому рахунку №247.1., на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований, спадкоємцем померлої за заповітом є - ОСОБА_1, ОСОБА_2, за законом - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,4942 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Сапіжанської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вище зазначену земельну ділянку є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 12.06.2006 року, посвідченим секретарем виконкому Сапіжанської сільської ради ОСОБА_8 та зареєстрованим в реєстрі за №146, зареєстрованим у Спадковому реєстрі (а.с.38-39), що на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.10, 12).

ОСОБА_1 не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність заповіту на своє ім'я після смерті ОСОБА_5

25.08.2016 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. відмовлено позивачці в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 у зв'язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивачка ОСОБА_1, спадкоємець майна померлої ОСОБА_5 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину оскільки не знала про заповіт на своє ім'я, а дізналась про його існування лише влітку 2016 року, а також через власну необізнаність щодо строків та порядку оформлення спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги ОСОБА_1, що вбачається із письмової заяви Сапіжанського сільського голови ОСОБА_7 (а.с.27), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці с. Покутино, жительці АДРЕСА_2, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, - в два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: