Справа № 150/164/17 Провадження № 22-ц/772/2195/2017Головуючий в суді першої інстанції Цимбалюк Л. П.
Категорія 30Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря судових засідань Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям,

встановила:

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року відповідач надмірно отримала кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на загальну суму 10851,50 грн.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області віл 29 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням Управління праці та соціального захисту населення Вінницької РДА подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній і просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Зінченко А.А. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, оскільки її сім'я має середньомісячний сукупний дохід, який нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

На підставі поданих документів, відповідно до пункту 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 (далі - Порядок), ОСОБА_3 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року.

Для призначення допомоги на наступний строк ОСОБА_3 повторно подала заяву та необхідні документи.

На підставі звернення ОСОБА_3 вже від 12 лютого 2016 року їй призначено державну соціальну допомогу на період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року, про що свідчать копії рішень про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 22.03.2016 року та від 12.05.2016 року. При цьому перерахунок було проведено у зв'язку зі збільшенням прожиткового мінімуму.

В представлених деклараціях, подання яких є обов'язковим при зверненні про надання державної соціальної допомоги, відповідно до п. 6 Порядку, в розділі IV щодо відомостей про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім'ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), ОСОБА_3 зазначила про відсутність у власності сім'ї транспортних засобів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі - Закон) державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім'ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2,3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до статті 7 Закону та пункту 10 Порядку державна соціальна допомога не призначається зокрема у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Отже в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів справи слідує, що в деклараціях про доходи та майновий стан ОСОБА_3 повідомила, що у власності чи володінні її сім'ї немає автомобілів чи транспортних засобів (механізмів).

Разом з цим, із інформації наданої Територіальним сервісним центром №0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області та облікових карток приватного транспортного засобу вбачається, що за чоловіком заявниці - ОСОБА_6 рахуються два автомобілі, а саме: FIAT- IVECO 35.8, державний номерний знак НОМЕР_1, 1991 року випуску та ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2, 1979 року випуску.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції із оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №36457384, державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ при примусовому виконанні судового наказу №5/5005/8335/2012 виданого 30.11.2012 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ПАТ "Акцент Банк" кредитної заборгованості в розмірі 28046 грн. 07 коп., а також 1609 грн. 50 грн. судового збору, описано та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21061, легковий седан фіолетового кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 49-50).

26.06.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу - наказу №5/5005/8335/2012 від 30.11.2012 року стягувачу, з підстав непроведення торгів через відсутність купівельного попиту на даний автомобіль, про що повідомлено стягувача та запропоновано йому залишити за собою право власності на даний транспортний засіб.

Із повідомлення ПАТ КБ "ПриватБанк" від 05.05.2017 року адресованого Вінницькому районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області слідує, що транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 перебуває на транспортному майданчику ПАТ КБ "ПриватБанк" (м. Вінниця, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2, а.с. 61).

Щодо транспортного засобу FIATIVECO, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, то в лютому 2013 року чоловік відповідачки - ОСОБА_6 уповноважив громадянина ОСОБА_7 продати або обміняти його із зняттям з обліку в органах ДАІ, про що видав відповідну довіреність (а. с. 97), а за поясненнями відповідачки та її представника - фактично продав цей автомобіль на запчастини й подальша його доля йому невідома.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Отже на час звернення ОСОБА_3 до УПСЗН Вінницької РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям - 12.08.2015 року транспортні засоби хоча і залишалися зареєстрованими за ним, фактично вибули з його володіння і користування, а по одному із транспортних засобів він обмежений у праві розпорядження ним в зв'язку з накладеним арештом.

Таким чином ОСОБА_3 подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію, добросовісно помилялася щодо обставин відсутності в сім'ї транспортних засобів, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів.

Таким чином, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній факт приховування або навмисного подання недостовірних даних про її доходи (членів сім'ї) та майновий стан, на час звернення до УПСЗН Вінницької РДА із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а тому Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної держадміністрації виходячи з наявної інформації було призначено, а ОСОБА_3 отримано державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації відхилити, а рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.