Єдиний унікальний номер 225/6944/16-ц Номер провадження 22-ц/775/862/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 травня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Груіцької Л.О.

за участю секретаря Молдованова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства комер-ційного банку «Правекс - Банк» про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Правекс - Банк» про визнання договору поруки при-пиненим.

В обґрунтування вимог зазначив, що 23 жовтня 2007 року між його колишньою дружиною ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Правекс - Банк» був укладений кре-дитний договір № 2146-020/07Р, відповідно до якого банківська установа надала останній кредит на загальну суму 65000 доларів США для споживчих цілей. Також 23 жовтня 2007 року між позивачем та ПАТ КБ «Правекс - Банк» був укладений договір поруки № 2146-020/07Р, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання нести солідарну май-нову відповідальність перед банківською установою за невиконання в повному обсязі зо-бов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором. В той же день на кредитні кошти ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1. З моменту укладання кредитного договору і до серпня 2014 року ОСОБА_2 вчасно ви-конувала свої зобов'язання по сплаті кредиту, однак проведення на території м. Донецька АТО та ліквідація відділень банків у Донецькій області стали перепоною цьому. Остан-ній платіж був зроблений ОСОБА_2 06.08.2014 року. Оскільки в договорі поруки № 2146-020/07Р від 23.10.2007 року не встановлений чіткий строк припинення його дії, то саме з 11.09.2014 року у ПАТ КБ «Правекс - Банк» виникло право на дострокове стягнен-ня заборгованості за кредитним договором і почався відлік часу 6 місяців, на протязі якого банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання зобов'язання за пози-чальника. З 11.09.2014 року і на момент пред'явлення даного позову до суду минуло вже понад 27 місяців, проте жодних вимог від ПАТ КБ «Правекс - Банк» позивач не отриму-вав, тому просив визнати договір поруки припиненим відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ КБ «Правекс - Банк» про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що договором поруки визначено термін його дії до 2028 року, а відтак вимоги позову про припинення поруки у зв'язку зі спливом 6-місячного строку з дня проведення останнього платежа є безпідставними.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року скасувати та ух-валити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що останній платіж за кредитним договором був внесений позичальником 06.08.2014 року. Договором поруки не встановлено чіткого строку його дії. А тому за ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Будь-яких вимог до поручи-теля з часу порушення строків внесення платежів, а це вже понад 27 місяців, кредитор не пред'являв, а отже порука є припиненою.

Крім того позивач зазначає, що будь-які посилання в договорі поруки на час його дії, а саме як зазначено в договорі до 23.10.2028 року не є підставою для стягнення з нього суми боргу за кредитом ОСОБА_2 На підтвердження своїх слів позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 18.07.2012 року.

Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явились.

Суд вважає можливим у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевірив-ши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Правекс - Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2146-020/07Р, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит в національній валюті на загальну суму 65000 доларів США для споживчих цілей. Кредит надається позичальникові строком з 23.10.2007 року до 23.10.2025 року зі сплатою 11,3% річних. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа наступного місяця включно відповідно до графіку погашення кредиту, встановленого в додатку № 2 до даного договору.

23 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Правекс - Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 2146-020/07Р, згідно умов якого ОСОБА_2 для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед ПАТ КБ «Правекс - Банк» за кредитним договором № 2146-020/07Р від 23.10.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі по-гашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, передає в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2. Зміст та розмір основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, строк та порядок його виконання полягає в тому, що ОСОБА_2 зобов'язана повернути кредит у розмірі 65000 доларів США у строк до 23.10.2015 року шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок у порядку, передбаченому п. 4.1 кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань 23 жовтня 2007 року між ОСОБА_3, як поручителем, та ПАТ КБ «Правекс - Банк», як кредитором, було укладено двосторонній договір поруки № 2146-020/07Р, за умовами якого поручитель зобов'язався нести солідар-ну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_2 як позичальника за кредитним договором № 2146-020/07Р від 23.10.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, не-устойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 23.10.2025 року у розмірі 65000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. При цьому, відповідно до п.4.1 договору поруки, сторони домовилися про те, що договір діє до 23 жовтня 2028 року.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'я-зку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. По-рукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. По-ручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предме-та зобов'язання.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, крім випадків, ко-ли поручитель зобов'язався відповідати за виконання зобов'язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК).

За своєю правовою природою порука є зобов'язанням, у зв'язку з чим до таких пра-вовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені у гл. 50 розд. 1 кн. 5 ЦК, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ЦК України у ст. 559 передбачає спеціальні підстави припинення поруки. Так, порука припиняється (ч.4): після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Як слідує з матеріалів справи, при укладанні договору поруки, що є предметом спо-ру, сторони включили пунктом 4.1 до них умову, а саме про те, що договір діє до 23.10.2028 року, тобто порука припиняється якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручи-теля.

Слід мати на увазі також, що порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-6цс14-1 (постанова від 17 вересня 2014 р.).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами зако-нодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» ( п.24 в редакції зі змінами від 07.02.2014р.) зазначається, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Отже, при несплаті щомісячного платежу, у кредитора настає право, а не обов'язок, на повернення кредиту достроково або ж він може очікувати строку визначеного догово-ром кредиту.

Таким чином договором поруки визначено строк її дії, а тому посилання позивача на те, що порука закінчилася зі спливом 6-місячного строку з дня проведення останнього платежа є безпідставними. А тому доводи апеляційної скарги не впливають на правиль-ність рішення суду першої інстанції.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею закон-ної сили.

Судді: