Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/4450/13-ц
провадження 4-с/215/50/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Бисовій В.А.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця Наумчак К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, заінтересована особа ОСОБА_3, на дії заступника начальника Тернівського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 та про зобовязання скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та вчинити інші дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року представник ПАТ ОСОБА_2 Аваль (далі-Банк), звернувся до cуду з даною скаргою.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист у справі № 215/4450/13-ц, виданий 17.07.2014 р. Тернівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості по кредитному договору у сумі 33 162,87 доларів США, що станом на 02.07.2013 року, складає 265 070,82 грн.

Після продажу в примусовому порядку майна боржника, здійснено розрахунок боргу ОСОБА_3 в гривні еквіваленті станом на 02.07.2013 р.

Вказані грошові кошти були перераховані на рахунок Банку 14.12.2016 р., однак станом на цю дату офіційний курс НБУ долара США до гривні складав: 1 долар США = 26,108820 грн., а отже борг було погашено частково, а саме у розмірі 10 152,54 доларів США.

15.12.2016 р. заступник начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № 44435003 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження, а саме закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду згідно виконавчого документа.

Вказані дії вважає не законним та таким, що суперечать вимогам Закону, оскільки при ухваленні рішення про стягнення з ОСОБА_3 боргу в іноземній валюті визначений судом еквівалент цієї валюти в гривнях є вираженням встановленого офіційного курсу цієї валюти до гривні на конкретний день звернення з позовом до суду. Перераховані стягувачу кошти на погашення заборгованості лише частково погасили борг за виконавчим документом, залишок заборгованості складає 20 тис. 536 долар США 72 центів.

З урахуванням викладено ПАТ ОСОБА_2 Аваль просило скаргу задовольнити, зобовязати заступника начальника Тернівського ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та поновити виконавче провадження, зобовязати зарахувати в рахунок погашення боргу за виконавчим листом суму 10 152,54 доларів США.

Також заявник подав клопотання про поновлення строку для оскарження дій заступника начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у звявзку з пропуском строку з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову було отримано представнком Банку лише 30.05.2017р., а скаргу подано 08.06.2017 р.

У судовому засіданні представник Банку підтримав скаргу, з підстав та доводів наведених в ній.

Заступник начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4, у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала.

Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, представник ПАТ ОСОБА_2 Аваль звернуся до Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 30.05.2017 р., а скаргу подано 08.06.2017р., доказів про те, що скаржником отримано оскаржувану постанову державного виконавця раніше, в матеріалах справи не має.

Відповідно до ст.. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ.

Оскільки процесуальний строк оскарження пропущений з причин, які не залежали від заявника, а тому є поважними і строк підлягає поновленню.

Із матеріалів скарги вбачається, що в провадженні Тернівського ВДВС м.Кривий Ріг знаходилося виконавче провадження ВП № 44435003, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/215/176/14 виданого 17.03.2014 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль заборгованості по кредитному договору 33 162,87 дол США, заборгованості за процентами 2 287,48 дол. США, пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів 186,13 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 02.07.2013 року, складає 265 070,82 грн.

У рахунок погашення заборгованості Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг передано на реалізації до ДП СЕТАМ нежиле приміщення, яке належало боржнику. 24.11.2016 р. було проведено електроні торги вказаного приміщення, і переможцем торгів за придбане майно було внесена сума в розмірі 328 850,20 грн., у тому числі організатор торгів отримав 16 442,51 грн., а на депозитний рахунок Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг 09.12.16 надійшли грошові кошти в розмірі 312 407,60 грн.

На розрахунковий рахунок стягувача платіжним дорученням Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг № 1101 14.12.16 перераховано 265 070,82 грн.

15.12.2016 р. заступником начальника Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 44435003 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження, а саме у звязку з фактичним виконанням рішення суду згідно виконавчого документа.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Відповідно до положень статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 Цивільного кодексу України; далі ЦК України).

За нормами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обовязок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно зі статтею другою Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України).

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові ВСУ від 12 липня 2017 року №6-708цс17.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ ОСОБА_5 Аваль заборгованість по кредитному договорі на загальну суму 33 162,87 доларів США.

Під час розгляду справи суд установив, що за кредитним договором позичальник отримав валютний кредит.

Станом на момент перерахування на розрахунковий рахунок стягувача боргу, а саме на 14.12.2016 року, офіційний курс НБУ становив 100 доларів США = 2610,8820 грн.

За таких обставин сума, яка підлягала стягненню на день виконання рішення суду становила 865 843,404 грн.

З огляду на викладене висновок державного виконавця про те, що перерахувавши на розрахунковий рахунок стягувача грошову суму у розмірі 265 070,82 грн. покриває загальну заборгованість перед банком стягнуту за рішенням суду, а отже рішення суду виконане в повному обсязі і виконавче провадження підлягає закінченню, у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом, є передчасним.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6 зазначено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

З огляду на викладене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, строк на подання скарги на постанову заступника начальника Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, від 15.12.2016 ВП № 44435003, про закінчення виконавчого провадження.

Скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову заступника начальника Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 15.12.2016 ВП № 44435003 про закінчення виконавчого провадження, щодо виконання виконавчого листа № 2/215/176/14 виданого 17.03.2014

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя