Справа № 373/378/16-ц Головуючий у І інстанції Опанасюк І. О.
Провадження № 22-ц/780/1707/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 33 19.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство "ВУЖКГ" про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася з позовом до суду і просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заподіяну її майну шкоду в розмірі 2500,60 гривень, що складають вартість ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири внаслідок залиття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь адвокатські витрати на написання позовної заяви в розмірі 1000 гривень; стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати пов'язані з сплатою судового збору.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень 60 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) грн., витрат на правову допомогу.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апелянт подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.12.2001 року, зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким інвентар бюро записаного у реєстрову книгу за №9 №3513, позивач - ОСОБА_3 є проживає в чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1.

З липня 2015 року квартиру ОСОБА_4 заливає водою з квартири відповідача - ОСОБА_2, яка знаходиться АДРЕСА_2.

Встановлено, що 30.06.2015 року позивач звернулася до Комунального підприємства "ВУЖКГ" з вимогою виявити причини затоплення її квартири та можливість усунення наслідків затоплення, що підтверджується заявою до начальника ОСОБА_5

Так, 28.08.2015 року комісією було складено акт про залиття квартири НОМЕР_1. В даному акті було зазначено, що близько 6 місяців тому мешканці квартири НОМЕР_2, що приживають поверхом вище, провели перепланування та переобладнання своєї квартири без дозволу виконавчого комітету міської ради, без погодження з КП "ВУЖКГ".

Після чого періодично виникає витікання води в туалеті та ванні квартири НОМЕР_1. Даний акт було підписано всіма членами комісії та позивачкою.

Згідно акту депутата Переяслав-Хмельницької міської ради ОСОБА_6 від 07.09.2015 року теж знайшло своє підтвердження періодичне залиття квартири.

Згідно припису КП "ВУЖКГ" від 28.09.2015 року за №236 було поставлено вимогу про надання доступу до каналізаційної труби. Однак відповідачем було проігноровано даний припис.

Також встановлено, що 02.10.2015 року комісією КП "ВУЖКГ" було складено акт обстеження квартири НОМЕР_2 не погодили з підприємством свої наміри та в результаті проведення робіт з кріплення гіпсокартонну було пошкоджено каналізаційну трубу в результаті чого затоплює квартиру нижче поверхом.

Після чого, начальником ВУЖКГ ОСОБА_5 було складено повідомлення на ім'я міського голови від 12.10.15р. №377 про те, що мешканці квартири АДРЕСА_2 провели перепланування квартири без погодження з підприємством та виконавчим комітетом.

Так, 10.11.2015 року комісією у складі майстра ОСОБА_7, слюсаря - сантехніка ОСОБА_8, водія ОСОБА_9 та мешканця НОМЕР_1 ОСОБА_10 було складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1, згідно якого працівники КП «ВУЖКГ» 10.11.15 року приїхали на звернення про затоплення з квартири АДРЕСА_2. Двері квартири НОМЕР_2 ніхто не відчинив, але було чутно, як в даній квартирі проводять ремонтні роботи.

Після цього начальником ВУЖКГ ОСОБА_5, повторно було складено повідомлення на ім'я міського голови від 16.11.15р. №424 про те, що мешканці квартири АДРЕСА_2 при проведенні ремонту пошкодили стояк та затоплюють квартиру НОМЕР_1 за вказаною адресою. Працівників ВУЖКГ до квартири НОМЕР_2 не впускають.

Мешканці квартири НОМЕР_1 звертались до КП "ВУЖКГ", з приводу затоплення їх з квартири НОМЕР_2 10 разів, що підтверджується довідкою начальника КП "ВУЖКГ" (а.с.22).

Так колегія суддів бере до уваги пояснення позивачки по справі, як те, що 12.07.15р. на стелі над туалетом НОМЕР_1 з'явилось мокра пляма. Вони з цього приводу неодноразово звертались до ЖЕО. В листопаді цього ж року відбулось затікання, яке призвело до пошкодження стелі на туалетом, ванною кімнатою, яке було призупинене внаслідок заміни каналізаційної труби.

Крім того пояснення апелянта, колегією суддів про те , що вона дійсно є власником квартири АДРЕСА_5 - Хмельницькому, та вона придбала вказану квартиру в 2013 році, а ремонт почали робити в 2015 році. Вказала, що труби, в тому числі каналізаційний стояк вони не пошкоджували, а обшили його гіпсокартоном. Доступ працівникам КП ВУЖКГ вони давали, а двері могли не відчиняти робітники, які проводили ремонт, оскільки не було вдома власників та те, що не було жодного перепланування АДРЕСА_2. Яка саме труба пошкоджена, та що саме призвело до затоплення квартири АДРЕСА_1 не вказано в жодному документі. Доказів того, що затікання відбулось саме з квартири відповідача не надано не береться до уваги.

Більш того дана обставина завдання збитків позивачу підтверджується допитаними свідками у суді першої інстанції та не спростована апелянтом.

Таким чином, встановлене судом першої інстанції обставини знайшли своє підтвердження в листах від 12.10.2015 року №377, 20.10.2015 року №388, 20.10.2015 року №389, 23.10.2015 року №399.

В силу ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує і відповідач, як власник, несе відповідальність за майно, яке йому належить.

Згідно з ст.323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження майна несе його власник.

Таким чином, виходячи з вище викладеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції проте, що ОСОБА_2, як власник квартири АДРЕСА_2 несе відповідальність за свою власність, в даному випадку - квартиру, та повинна відшкодувати збитки позивачу, завдані в результаті порушення цивільного права ОСОБА_3, які, у відповідності до акту виконаних робіт №9 від 22.11.2015, складають 2500, 60 грн. крім того витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., яка підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 19.01.2016, сплачених ОСОБА_3 на підставі угоди про надання правової допомоги від 19.01.2016, та судовий збір.

Отже, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: