Справа № 639/9653/16-ц 2/639/734/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

встановив:

22 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 6 234,65 грн., з яких: 3 223,60 грн. сума позики, 3 011,65 грн. сума інфляційних витрат; та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.03.2014 року він під розписку позичив відповідачу ОСОБА_2 гроші у розмірі 3 223,60 грн. Вказана розписка містить кінцеву дату повернення боргу, при цьому всі вказані кошти відповідач зобовязалась повернути у строк до 20.03.2014 року. Починаючи з 20.03.2014 року позивач предявив відповідачу усну вимогу, щодо повернення заборгованості, на що відповідач відмовилася повертати отримані в борг гроші у розмірі 3 223,60 грн. До теперішнього часу відповідач всіляко ухиляється від повернення вказаної суми боргу, чим порушує взяті на себе зобовязання. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, уникає зустрічі з позивачем. Крім того позивач зазначив, що за весь час протягом якого відповідач ухиляється від повернення боргу, позичені грошові кошти зазнали інфляційних втрат, тобто знецінились. Так, згідно калькулятора інфляційних втрат, їх розмірі склав 3 011,65 грн., які також підлягають стягнення з відповідача. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2017 року позов підтримав повністю, надав пояснення відповідні вищенаведеному .

У зазначене судове засідання позивач та його представник не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. За клопотанням відповідача судом були визнано потрібним , щоб позивач надав особисті пояснення у судовому засіданні, що передбачено ч. 1 п.4 ст. 169 ЦПК України, позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутністю, оскілки його інтереси представляє за договором про надання правової допомоги №12/09 від 12.09.2016 року адвокат ОСОБА_3. Оскільки представником позивача були надані пояснення у справі, судом було прийнято рішення про можливість закінчення розгляду справи за його відсутністю.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що ніяких грошей у позивача не займала. Працювала в магазині «Продукти» з 16.02.2014 року на випробувальному терміні . 04.03.2014 року у магазині проводили звірку, у ході якої виявили недостачу у сумі 4000 грн.. Після цього співробітники магазину змусили її написати розписку про отримання боргу. На такі дії , вона звернулася з заявою до поліції.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 04.03.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3 223,60 гривень, які зобовязалася повернути в строк до 20.03.2014 року.

Зазначені обставини підтверджуються розпискою, складеною 04.03.2014 року власноручно ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13).

Відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 2 липня 2014 р. у справі №6-79цс14).

Позивач вказує, що ОСОБА_2 зобовязання з повернення коштів у строк, обумовлений розпискою не виконала.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобовязання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12).

Судом , при ухваленні рішення , не приймаються доводи відповідача, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, свідок ОСОБА_4, який був допитаний за клопотанням відповідача підтвердив доводи ОСОБА_2 щодо відсутності боргу перед ОСОБА_1. Однак , суд відноситься до пояснень свідка ОСОБА_4 критично, оскільки він є рідним братом відповідача, а тому особою зацікавленою в ухваленні рішення на користь відповідача.

Висновком О/У СКР ВМ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , на який як доказ посилається відповідач у справі, не підтверджуються доводи ОСОБА_2.

Як вбачається з розписки , сума у борг була надана відповідачу у березні 2014 року. З цього часу відповідач не оспорила боргову розписку ,навіть не поцікавилася результатами розгляду її заяви до поліції, а отримала постанову відй 01.04.2014 року лише після отримання зазначеного позову.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушила умови договору позики щодо своєчасного повернення суми отриманої позики, у зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу, яка була нею отримана від позивача за розпискою та яку просить стягнути позивач.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідач жодного разу не повертав грошові кошти позивачу, чим істотно порушив взяті на себе зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку, з відповідача підлягає стягненню інфляційні витрати за період з 20.04.2014 року по 21.12.2016 року в загальній сумі 3 011,65 грн.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором, інфляційних втрат та судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 15, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 10, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 625, 631, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 борг у сумі 3223 грн. 60 коп. та 3011 грн. 65 коп. інфляційних витрат.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова