Справа № 758/5281/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року місто Київ

Подільськийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого - суддіЛаріонової Н.М.,

при секретаріФіліпповій О.В.,

за участю: ОСОБА_2.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 р. позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням -кімнатою АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що позивач є власником особового рахунку вказаної неприватизаноїкімнати, яка відповідно до ордеру № 196 від 04.05.2012 р., виданого Рішенням адміністрації та первинної профспілкової організації ДП НДВ агрокомбінату «Пуща-Водиця» від 26.04.2012 р. №5, була видана позивачу. На час подачі позову у вказаній кімнаті зареєстровані: ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник особового рахунку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дочка, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 З відповідачем позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.02.2013 року. З того ж часу відповідачу вказаній кімнаті не проживає, комунальні послуги не сплачує, його майно та речі там відсутні. Вважає, що відповідачвтратив право користування житловим приміщенням як такий, що не користується ним більш 6 місяців без поважних причин.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 18.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що відповідач є її колишній чоловік, який у грудні 2012 р. зібрав свої речі та пішов до іншої жінки, а в лютому 2013 р. вона розірвала з ним шлюб. З грудня 2012 р. відповідач не проживає у спірній кімнаті, ніяких перешкод в користуванні житлом вона не чинила.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги повністю та підтвердив, що у спірній кімнаті не проживає з грудня 2012 р., оскільки мешкає з іншою жінкою та розірвав шлюб з позивачем.

Суд, встановивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Спірним житловим приміщенням є кімната, розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка складається з 1 кімнати, житлова площа - 17,70 кв.м., відноситься до відомчого жилого фонду і перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».

Судом встановлено, що на час розгляду справи у вищевказаній неприватизованій кімнаті зареєстровані: позивач ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник особового рахунку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дочка, та відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 Дані обставини підтверджені довідкоюформи № 3, виданої 19.07.2017 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва»за вих.№2498, паспортами осіб, що беруть участь в справі.

Відповідно до вищевказаної довідки, будинок знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва.

Як вбачається з наданих позивачем документів, згідно ордеру від 04.05.2012 р., виданого на підставі Рішенням адміністрації та первинної профспілкової організації ДП НДВ агрокомбінату «Пуща-Водиця» від 26.04.2012 р. №5, на ім*я позивача - ОСОБА_2, було надано право на зайняття 1 кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_2

За змістом ст.64 ЖК України члени сім'ї та такі, що перестали бути членами сім'ї наймача житлового приміщення, користуються рівними правами по користуванню житлом.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймодавця чи членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

В судовому засіданні відповідач підтвердив той факт, що з лютого 2013 р. він не проживає в кімнаті АДРЕСА_2

Згідно з актами, складеними житловим органом 10.04.2017 р. (зазначено, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 16 грудня 2012 року).

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що з лютого 2013 р.відповідач не мешкає в кімнаті АДРЕСА_2

Судом встановлено, що відповідач по справі не є членом сім'ї позивача, його майно та речі в кімнаті відсутні, квартирну плату та комунальні послуги саме за кімнату № 10 не оплачує.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкає в спірній кімнаті без поважних причин з грудня 2012 р., тим самим втратив право користування даним житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Визнання стороною відповідача позовних вимог, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню.

Вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. А тому, після набуття даним рішенням законної сили позивачем в установленому законом порядку воно буде пред'явлено до виконання, і підстави для зобов'язання відповідача знятись з реєстраційного обліку відсутні.

За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 118, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_2

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова