Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним рішення протоколу зборів та визнання незаконними дії та бездіяльності щодо організації проведення зборів та затвердження протоколу цих зборів, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок проведених 29 жовтня 2006 року уповноваженими членами СВК «Харківська овочева фабрика» зборів по розгляду та затвердженню проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) овочевої фабрики на території Близнюківського району Харківської області, розподілу земельних ділянок за місцем проживання власників земельних сертифікатів, затверджено протокол від 29 жовтня 2006 року.

Про проведення вказаних зборів уповноваженими членами СВК «Харківська овочева фабрика» від дізнався від представника орендаря 21 березня 2016 року і з цього часу він вважав, що порушені його права, як колишнього члена СВК «Харківської овочевої фабрики», якому належить право на земельну частку (пай) площею 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на землі, яка перебуває у колективній власності СВК «Харківської овочевої фабрики» .

Позивач вважав, що зазначений протокол за підписами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є підробленим та незаконним, а Близнюківською районною державною адміністрацією виконано дії по погодженню та затвердженню даного протоколу і рішення.

Такими діями порушено його права як пайщика СВК «Харківської овочевої фабрики», а тому він просив визнати недійсним рішення, оформлене протоколом від 29 жовтня 2006 року та поновити строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 23 червня 2016 року позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_5 строк позовної давності на звернення до суду із даним позовом, пропущений з поважних причин.

Визнано недійсним протокол зборів уповноважених членів СВК «Харківська овочева фабрика» від 29 жовтня 2006 року по затвердженню проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по СВК «Харківська овочева фабрика» на території Близнюківського району та розподілу земельних часток (паїв).

Визнано незаконною бездіяльність Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області щодо організації проведення зборів членів СВК «Харківська овочева фабрика» від 29 жовтня 2006 року по затвердженню проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по СВК «Харківська овочева фабрика» на території Близнюківського району та розподілу земельних часток (паїв).

Визнано незаконними дії Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області щодо погодження і затвердження протоколу зборів членів СВК «Харківська овочева фабрика» від 29 жовтня 2006 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами було встановлено, що розпорядженням Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 8 серпня 2000 року № 241 затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах СВК «Харківська овочева фабрика»; визначено кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) 1 617 чоловік; встановлено вартість земельної частки (паю), що становить 3 617 грн 40 коп. та розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1,08 га.

Розпорядженням Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 18 грудня 2000 року № 371 затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах СВК «Харківська овочева фабрика»; визначена кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) 2 000 чоловік; встановлено вартість земельної частки (паю), що становить 2 924 грн 67 коп. та розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 0,87 га.

Позивачу ОСОБА_5, колишньому члену СВК «Харківська овочева фабрика», належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВК «Харківська овочева фабрика», розміром 0,87 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 2 924 грн 67 коп. згідно із сертифікатом на право на земельну частку на пай серії НОМЕР_1, виданим 29 січня 2001 року Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області.

Відповідно до вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» в частині розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) було проведено збори членів СВК «Харківська овочева фабрика» по розгляду та затвердженню проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Близнюківського району та прийнято протокол від 29 жовтня 2006 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при проведенні зборів членів СВК «Харківська овочева фабрика» 29 жовтня 2006 року, на яких вирішувалося питання про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по СВК «Харківська овочева фабрика» на території Близнюківського району та розподілу земельних часток (паїв), була порушена процедура проведення загальних зборів, оскільки не був дотриманий кворум для проведення зборів, так як приймали участь менше двох третин членів. Разом із цим суд вирішив питання щодо поновлення позивачу строку позовної давності, виходячи із того, що про порушене своє право проведеними 29 жовтня 2006 року нелегітимними зборами членів СВК «Харківська овочева фабрика», на яких вирішувалося питання про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), ОСОБА_5 дізнався лише 22 березня 2016 року із листа директора ДСП ТОВ «БВ» ОСОБА_8 Також поважною причиною для поновлення строку, суд першої інстанції вважав те, що оголошення про проведення зборів було надано у інформаційному виданні «Премьер експресс», яке є регіональним і виходить лише у м. Харкові і Харківській області, а позивач починаючи з 1997 року і по теперішній час зареєстрований та проживає у Полтавській області, а тому про проведення зборів 29 жовтня 2006 року повідомлений не був.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову обґрунтовано виходив із того, що позивач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про поважність пропущення ним понад 10 років строку позовної давності на звернення до суду із цим позовом. При цьому апеляційний суд зазначив, що саме по собі проживання в іншій області не може вважатися поважною причиною для поновлення пропущеного строку, про застосування якого просив відповідач у заяві, поданій до суду першої інстанції 29 квітня 2016 року (а. с. 55-57, т. 1). Інші підстави, наведені позивачем в обґрунтування поважності пропущення строку позовної давності, також були належним чином досліджені апеляційним судом і встановлено, що ОСОБА_5 є власником сертифікату на земельну частку (пай) з 29 січня 2001 року. 5 липня 2014 року він уклав договір оренди земельної частки (паю) з ДСП ТОВ «БВ» на термін до 9 липня 2019 року, керівником цього підприємства є ОСОБА_8, представник позивача у даній справі. Він також підтвердив, що позивач протягом тривалих років з моменту отримання сертифікату на право власності на земельну частку (пай) укладав договори оренди своєї земельної частки (паю), тобто реалізовував своє право власності на земельну частку (пай).

З огляду на зазначене, а також те, що ОСОБА_5, як колишній член СВК «Харківська овочева фабрика» та власник сертифікату земельної частки (паю), зобов'язаний був цікавитися, які рішення приймалися щодо оформлення права власності на земельні ділянки із земель колективної власності розформованого СВК «Харківська овочева фабрика», суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови позивачу у задоволенні позову з підстав пропущення ним строку позовної давності.

Такий висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-152цс14.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків суду не спростовують. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_8, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік Головуючий: Судді: