У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, громадської організації «Твоє нове життя», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області, треті особи: Адміністрація Президента України, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука, Полтавська обласна державна адміністрація, про звільнення приміщення у примусовому порядку за касаційною скаргою ОСОБА_19 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20 червня 2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 014/08-1072, відповідно до умов якого на забезпечення виконання зобов'язань останньої за кредитним договором від 20 червня 2008 року № 014/08-1072 щодо повернення кредиту в сумі 188 тис. доларів США, ОСОБА_3 передала в іпотеку банку нежитлове приміщення загальною площею 207,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року № 014/08-1072 в сумі 1 538 971 грн 99 коп.

Постановою державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 16 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-85, виданого 11 травня 2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області на виконання вказаного судового рішення.

20 вересня 2014 року ОСОБА_3 уклала договір оренди нежитлового приміщення із громадською організацією «Твоє нове життя» (далі - ГО «Твоє нове життя»), за яким без згоди банку передала іпотечне майно у безоплатну оренду для проживання осіб, які потребують житла і прибули із зони АТО м. Донецька.

До вказаного приміщення без згоди іпотекодавця було вселено ГО «Твоє нове життя», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 як осіб, які перебувають на обліку Крюківської районної ради м. Кременчука як особи, які переміщаються з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО.

22 травня 2015 року позивачем надсилалась письмова вимога про добровільне звільнення відповідачами та всіма зареєстрованими особами нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 яке останні не звільняють.

Посилаючись на те, що внаслідок незаконного перебування та реєстрації відповідачів у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_2 позивач не може реалізувати вказане приміщення у примусовому порядку для задоволення своїх грошових вимог, просив звільнити відповідачів спірне нежитлове приміщення; заборонити ОСОБА_3 відчужувати предмет іпотеки, передавати його в користування іншим особам або іншим чином розпоряджатися ним без згоди ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; заборонити Крюківській районній раді м. Кременчука Полтавської області ставити на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції та будь-яких інших осіб в указаному нежитловому приміщенні без згоди банку.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року позов ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» задоволено.

Звільнено в примусовому порядку нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 Полтавської області, загальною площею 207,9 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_3, яке займають ГО «Твоє нове життя», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_15

Заборонено ОСОБА_3 відчужувати предмет іпотеки - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, загальною площею 207,9 кв. м, передавати його в користування іншим особам або іншим чином розпоряджатися ним без згоди ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Заборонено Крюківській районній раді м. Кременчука Полтавської області ставити на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції та будь-яких інших осіб в нежитловому приміщенні по АДРЕСА_4 без згоди ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Розстрочено виконання судового рішення в частині звільнення в примусовому порядку нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 Полтавської області, загальною площею 207,9 кв. м, до кінця дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року в частині розстрочки виконання судового рішення в частині звільнення в примусовому порядку спірного приміщення до кінця дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» скасовано. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_19 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» щодо звільнення в примусовому порядку відповідачами спірного нежитлового приміщення та заборони ОСОБА_3 та Крюківській районній раді м. Кременчука Полтавської області вчинення певних дій, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_3 належним чином не виконує умови кредитного договору, то відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору від 20 червня 2008 року, банк має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом примусової реалізації предмета іпотеки. Проте проживання в іпотечному майні відповідачів перешкоджає іпотекодавцю реалізувати своє право.

У цій частині вирішення спору судові рішення ніким не оскаржуються, тому судом касаційної інстанції на предмет законності та обґрунтованості не перевіряються.

Надаючи розстрочку виконання судового рішення в частині звільнення в примусовому порядку спірного нежитлового приміщення до кінця дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки в приміщенні по АДРЕСА_5 проживають відповідачі, які переселені із зони АТО та позбавлені можливості проживати в іншому місці, то таке приміщення можливо визнати житловим і застосувати мораторій на примусове звільнення ними спірного приміщення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині розстрочки виконання судового рішення, апеляційний суд виходив із того, що предмет іпотеки - нежитлове приміщення по АДРЕСА_5 не використовується як місце постійного проживання боржника ОСОБА_3, а відповідачі, які фактично займають спірне приміщення, не є суб'єктами кредитних правовідносин, тому приписи Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року на них не поширюються.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін, оскільки судом апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 2 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_19 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова