Справа № 2-5974/11
Провадження № 6/161/452/17
У Х В А Л А

12 жовтня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

при секретарі Яблончук Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження № 50430281 з виконання виконавчого листа № 2-5974/11, який виданий 17.08.2012 р. Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «АНСУ» 99033,07 грн. боргу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Боржником добровільно рішення суду не виконується. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно повідомлень Державної податкової служби України у боржника наявні відкриті рахунки в банківських установах.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинає державний кордон України.

21.03.2017 р. державним виконавцем надіслано виклик боржнику за вих..№ 7281 щодо явки для надання пояснень, який згідно повідомлення про вручення отримано ним особисто 25.03.2017 р., однак залишено без реагування.

27.04.2017 р. та 10.10.2017 р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_2 та відібрано пояснення її батька згідно яких боржниця тривалий час проживає за кордоном.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на неї згідно виконавчого провадження № 50430281 в користь ТзОВ «АНСУ».

Державний виконавець Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав, подав суду заяву про його розгляд без проведення технічної фіксації.

Аналізуючи матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що подання підставне та підлягає до задоволення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням головного державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов'язкове виконання судового рішення.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження № 50430281 з виконання виконавчого листа № 2-5974/11, який виданий 17.08.2012 р. Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «АНСУ» 99033,07 грн. боргу.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50430281 від 12.03.2016 р.

Боржником добровільно рішення суду не виконується.

Судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено запити.

Згідно інформації, наданої державному виконавцю, вбачається, що нерухоме та рухоме майно, належне боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно повідомлень Державної податкової служби України у боржника наявні відкриті рахунки в банківських установах.

10.08. 2017 р. державним виконавцем винесено постанову ВП № 50430281 про арешт коштів боржника.

На запит державного виконавця Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинає державний кордон України.

21.03.2017 р. державним виконавцем надіслано виклик боржнику за вих..№ 7281 щодо явки для надання пояснень, який згідно повідомлення про вручення отримано ним особисто 25.03.2017 р., однак залишено без реагування.

Державним виконавцем двічі здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_2 та відібрано пояснення її батька ОСОБА_3 згідно яких боржниця тривалий час проживає за кордоном, що підтверджується Актами державного виконавця від 27.04.2017 р. та 10.10.2017 р.

Беручи до уваги те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник свідомо ухиляється від його виконання, виїзд за межі України останнього може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по примусовому стягненню коштів, а дії державного виконавця спрямовані на реальне та своєчасне його виконання, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України підлягає до задоволення.

У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону N 606-XIV (повна сплата боргу за виконавчим документом) державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Керуючись ст.ст. 210, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», -

у х в а л и в:

Подання головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту виконання своїх зобовязань перед стягувачем, покладених на неї згідно виконавчого провадження № 50430281 в користь ТзОВ «АНСУ» на суму 99 033, 07 грн.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.