АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцій БогданІгорович, старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук Костянтин Петрович, ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення, дій і бездіяльності державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними (незаконними) рішення, дії і бездіяльність державного виконавця та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківськогорайонного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. від 16 грудня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №1615/26 (за ЄДРВП № 53138620). На обґрунтування скарги зазначив, що виконавчий лист на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2012 року, що набрало законної сили 11 травня 2012 року, було видано лише 01 жовтня 2013 року. Вказує, що вказаний виконавчий лист повертався стягувачу 5 разів і на час його пред'явлення в останній раз, строк пред'явлення його до виконання закінчився, тому вважає, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.1-6)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року скаргу задоволено, визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №53138620 від 16 грудня 2016 року з виконання виконавчого листа № 2-63/11-ц виданого 01 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва та її скасовано. (а.с.103-107)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, незаконність ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року, просила її скасувати та відмовити в задоволенні скарги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом невірно застосовано закон щодо строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2014 року, яка набрала законної сили 09 травня 2014 року, було поновлено строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому із посиланням на п. 5 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, вважає, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання було продовжено до 09 травня 2017 року. Крім того вказує, що внаслідок повернення 10 квітня 2015 року виконавчого листа державним виконавцем Пироговською-Харітоновою Я.О., у відповідності до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», вона як стягувач мала право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання до 10 квітня 2016 року. (а.с.125-127)

Старший державний виконавець Шевченківськогорайонного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук К.П. в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і оскаржувана ухвала винесена судом з неправильним застосуванням норм законодавства. Вказує, що скаргу на дії державного виконавця подано боржником з пропуском десятиденного строку, встановленого ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 385 ЦПК України і підстав для поновлення цього строку боржником не наведено. Крім того, судом не враховано, щовідмітки державних виконавців, які містяться у виконавчому листі виданому Шевченківським районним судом міста Києвапо справі № 2-63/11, вказують на періодичне перебування вказаного виконавчого листа на виконанні, а тому і переривання строку пред'явлення його до виконання. (а.с.114-117)

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали скарги і просили їх задовольнити. ОСОБА_3., його представник - ОСОБА_7 заперечували проти скарг і просили їх відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 167-173)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом міста Києва на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2012 року, що набрало законної сили 11 травня 2012 року, по справі № 2-63/11 (провадження №2/2610/35/2012) було видано виконавчий лист про зобов'язання ОСОБА_3 перенести паркан, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до лінії розподілу ділянки. Строкпред'явленнявиконавчоголистадовиконаннязазначено до11 травня 2013року.

Вказаний виконавчий лист містить відмітки державних виконавців щодо прийнятих рішень, або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення, а саме: 17 жовтня 2013 року та 20 липня 2015 року - п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», 02 березня 2015 року - п. 8 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону, 10 квітня 2015 року - п. 4 ч. 1 ст. 47 цього ж Закону, 31 травня 2016 року - п. 11 ч. 1 ст. 49 вказаного Закону. (а.с.48)

Згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Задовольняючи скаргу в частині прийнятих до розгляду вимог, визнавши неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служи міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №53138620 від 16 грудня 2016 року, суд першої інстанції посилаючись на вимоги ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року N 1404-VIII,виходив з того, що трьохрічний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився для стягувача в травні 2015 року.

При цьому, районним судом не враховано, що відмітки державних виконавців щодо прийнятих рішень, або про повернення виконавчого листа стягувачу, які містяться у виконавчому листі виданому Шевченківським районним судом міста Києвапо справі № 2-63/11, вказують на періодичне перебування вказаного виконавчого листа на виконанні, а тому і переривання строку пред'явлення його до виконання. Так само, судом залишено поза увагою, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2014 року, яка набрала законної сили 09 травня 2014 року, ОСОБА_1 (стягувачу) було поновлено пропущений строк для пред'явлення вказаного виконавчого документа по справі № 2-63/11 до виконання. Вищевказаних обставин і доказів районний суд, у т.ч. витребуванням матеріалів виконавчого провадження, не перевірив і оцінки ним в оскаржуваній ухвалі не надав.(а.с.128-133)

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що районним судом порушений процесуальний порядок вирішення скарги, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою підлягає скасуванню із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року скасувати і повернути питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/9839/2017

Унікальний номер 761/11260/17-ц

Головуючий у першій інстанції - ОсауловА.А.

Доповідач Левенець Б.Б.