Справа № 147/118/17
Провадження № 2/147/285/17
20.04.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Волошина І.А.,
за участі секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатних батьків,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатних батьків, в якому зазначила, що відповідач являється її єдиним сином.
Згідно рішення Тростянецького районного суду від 15.04.2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 150грн. В подальшому рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.03.2014 року розмір аліментів був збільшений та складав 300грн. на утримання позивача та 300грн. на утримання батька відповідача. Батько ОСОБА_3 помер 04.05.2014 року.
На даний час відповідач має постійне місце роботи, отримує високу заробітну плату, однак добровільно взагалі не надає допомоги своїй матері, та не піклується про неї.
ОСОБА_1 являється інвалідом третьої групи, майже не ходить, пересувається за допомогою двох палиць. Їй допомагають сусіди. Територіальний центр обслуговування одиноких громадян відмовився в наданні допомоги, оскільки у неї є працездатний син. Її пенсії не вистачає на оплату комунальних послуг та проживання, придбання ліків, продуктів харчування. Присуджені аліменти в сумі 300грн. щомісячно на сьогоднішній день значно нижче прожиткового мінімуму для працездатної особи, її сукупний дохід не досягає прожиткового мінімуму. Відповідач добровільно не надає допомоги, тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь 1500грн., до її смерті, та стягнути судові витрати на її користь.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_4, до діє на підставі довіреності, не з`явились, представником позивача надано на адресу суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений(а.с.23,26). Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не надіслав.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Ст.51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків.
Згідно рішення Тростянецького районного суду від 15.04.2010 року по справі №2-233/2010 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розміром по 150грн. на кожного, щомісячно, до дня смерті, починаючи з 16.03.2010 року.(а.с.4,5).
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 24.03.2014 року по справі №147/198/14-ц з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання матері в розмірі 300грн. щомісячно до дня її смерті(а.с.6,7).

Судом встановлено, що батьками відповідача ОСОБА_2 дійсно являються батько ОСОБА_3, який помер 04.05.2014 року(свідоцтво про смерть серії І-АМ №286065 від 07.05.2014 року) та мати ОСОБА_1

Згідно копії посвідчення серії ААА №706556, виданого 20.01.2003 року ОСОБА_1 являється пенсіонером та інвалідом ІІІ групи загального захворювання.(а.с.9), що також підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 АВ №085073, виданої ОСОБА_1 безтерміново(а.с.9).

Відповідно до ст.202 ч.1 СК України, повнолітня дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Ч.1 ст.205 СК України вказує, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Відповідно до ст.10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права).

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, з інших випадків, передбачених законом.

Відповідач зобов`язаний утримувати свою матір згідно рішення суду в сумі 300грн. щомісячно, що є вкрай малою часткою від усіх витрат, що несе позивач, однак добровільно інших коштів відповідач не надає. Судом встановлено, що матеріальний стан відповідача не погіршився. Стан здоров`я останнього задовільний.

Тому суд вважає, що необхідно збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1500 грн. щомісячно, до дня її смерті.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.202, 205,192 СК України.

Ухвалою суду від 22.02.2017 року позивачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10, 202- 205,192 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 24.03.2014 року по справі №147/198/14-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, кошти на її утримання(аліменти) в розмірі 1500 грн.(одна тисяча пятсот гривень 00коп.) щомісячно, що підлягають індексації, до дня її смерті, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.(шістсот сорок гривень 00коп.).

З моменту набрання рішенням законної сили, виконавчий документ, виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області по справі №147/198/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 300грн., щомісячно, до її смерті, визнати таким, що не підлягає виконанню та надіслати до Тростянецького районного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За ст.228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя