Справа №: 343/1322/17
Провадження №: 2/0343/593/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про призначення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 року і до досягнення ними повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Всі судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 11 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Однак, з червня 2017 року вони проживають окремо. Від даного шлюбу у них народилося троє синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи здоровою, працездатною людиною, маючи можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, так як працює, в добровільному порядку свій батьківський обовязок не виконує, матеріальної допомоги не надає, хоча може брати участь в утриманні синів, а тому вона звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив їх задовольнити. Додатково вказав, що відповідач працює у ТзОВ «Уніплит» та отримує заробітну плату в розмірі 4000,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку, однак заперечив щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 гривень, понесених позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, 11.10.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, Новошинською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб.

Під час спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, відповідно серії І-НМ № 207941від 13.05.2004 року, серії І-НМ № 075015 від 18.07.2007 року та серії І-НМ № 127221від 20.07.2009 року (а.с.5, 6, 7).

Малолітні діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на повному її утриманні, про що сторони не заперечили в судовому засіданні та свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3 від 26.07.2017 року, складений комісією в складі депутатів Новошинської сільської ради (а.с.8).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є фізично здоровою людиною, має постійний дохід, оскільки працює в ТзОВ «Уніплит» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про заробітну плату за №11/153 від 10.07.2017 року. Загальна сума нарахованого доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року становить 26773,06 гривень (а.с. 9).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не бере участі в матеріальному утриманні дітей, хоча може це робити, оскільки має стабільний дохід, інших дітей, непрацездатних батьків немає, малолітні діти знаходяться на утриманні матері та відсутні докази на підтвердження виконання ОСОБА_4 обов'язку по утриманню дітей, позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 судових витрат за надання правової допомоги, вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат, серед інших, належать і витрати на правову допомогу.

Частинами 1-2 ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Статтею 1 Закону встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п.48 Постанови №10 зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка28.07.2017 року уклала договір-доручення про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2, у відповідності до якого вартість послуг останнього складає 2000,00 грн. Даний факт підтверджується також квитанцією від 28.07.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.51 Конституції України,ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", ст.ст. 141, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 60, 88, 169, 209, 212-216, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітніх дітей: - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 1000,00 грн. понесених нею судових витрат згідно квитанції за надання правової допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено 14.08.2017 року