У Х В А Л А

про залишення скарги без розгляду

28 вересня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2, заінтересована особа: Подільський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі Подільський РВ ДВС м.Києва) на дії та рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, інтереси якого представляє ОСОБА_3, звернувся до районного суду зі скаргою, в якій просить зняти арешт з грошових коштів, що містяться на її рахунку, відкритому в ПАТ «Ощадбанк» м. Київ, банківська картка НОМЕР_1, який був накладений постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м.Києва про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження №33059284 від 26.05.2017 року.

Вирішуючи питання про прийняття скарги до провадження суду, вважаю, що вищевказану скаргу слід залишити без розгляду та повернути заявникові за таких підстав.

Відповідно до ст.385 ч.1 ЦПК України скарга може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з поданої скарги, заявник, подаючи скаргу до суду 25.09.2017 р., посилається на те, що 15 червня 2017 року її банківський рахунок було заблоковано, тобто саме з цієї дати заявниця дізналася про порушення свого права та саме з цієї дати відраховується термін на оскарження, а тому останній строк на оскарження дій державного виконавця у заявника був 25.06.2017 р.

Клопотання про поновлення строку на звернення до суду до скарги не додано, а безпосередньо в скарзі це питання не ставиться. Документів на відрахування іншого строку для звернення зі скаргою до матеріалів скарги не додані.

Між тим, в ч.1 ст.385 ЦПК України законодавець пов'язує строк виникнення права на звернення до суду, відраховуючи 10-денний термін саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Встановлений ст.385 ч.1 ЦПК України 10-денний строк на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця відповідно до ст.67 ЦПК України є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин, що передбаченого ст.73 ч.1 ЦПК України, лише за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення державного виконавця дано роз'яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Пунктом 16 цієї постанови Пленуму вказано на те, що в разі подання скарги з пропуском строку, встановленого законом, та відсутності клопотання про його поновлення, то така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, подана скарга підлягає залишенню без розгляду з поверненням її заявникові. Повернення скарги не позбавляє заявника права повторно звернутися до суду зі вказаного скаргою, подавши одночасно клопотання про поновлення строку на оскарження зазначених дій та рішення державного виконавця.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. В рішеннях ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Також слід звернути увагу заявника, що зазначеною вище постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 судам роз'яснено на те, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачено ЦПК України, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини 7 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця. Тим самим, заявник у скарзі повинен вказати, які саме дії та якого державного виконавця він просить визнати неправомірними. Як вбачається з поданої скарги, заявник просить зняти арешт з грошових коштів, що містяться на її рахунку, відкритому в ПАТ «Ощадбанк» м. Київ, який був накладений постановою державного виконавця Подільського РВ ДВС м.Києва про арешт коштів боржника у межах виконавчого провадження №33059284 від 26.05.2017 року, але, при цьому не вказує, з приводу чого відкрито виконавче провадження, свій статус в ньому, не надає доказів цього. Також не зазначено і на те, що виконавче провадження відбувається з приводу примусового виконання виконавчого листа, який виданий Подільським районним судом м.Києва. При цьому підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця встановлена ст.384 ч.2 ЦПК України, а саме: скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.385, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3, заінтересована особа: Подільський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві на дії та рішення державного виконавця - залишити без розгляду та повернути її заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова