Єдиний унікальний номер 741/1623/16
Провадження № 2/741/122/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 травня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

позивача та відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Центрального відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 20 січня 2012 року він придбав у ОСОБА_1 автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель 814D, 1998 року випуску, тип ТЗ фургон-С, номер шасі WDB6743181K302028, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 035898, виданого 30 березня 2006 року Чернігівським МРЕВ ОСОБА_4 України в Чернігівській області. Автомобіль ним (позивачем) та ОСОБА_1 було оцінено у 12 000 доларів США, що на той час становило 96 000 грн. У зв'язку із браком часу та коштів ним (позивачем) не було здійснено оформлення договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 надав йому (позивачу) відповідну розписку та нотаріально посвідчену довіреність на користування і розпорядження зазначеним автомобілем. Він (позивач) стверджував, що при вчиненні купівлі-продажу автомобіля «Mercedes-Benz» між ним та ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 655, 656 ЦК України було досягнуто всіх істотних умов договору. 5 вересня 2016 року він (позивач) їхав на придбаному автомобілі у м. Київ, був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що на цей автомобіль виконавчою службою накладено арешт. Згодом йому (позивачу) стало відомо, що рішеннями Деснянського районного суду м. Чернігова та апеляційного суду Чернігівської області стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 632,69 доларів США. 15 червня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Носівського РУЮ ОСОБА_5 було відкрите виконавче провадження, а 19 червня 2015 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Він (позивач) стверджував, що арешт автомобіля, який фактично належить йому, створює перешкоди у здійсненні ним права власності.

ОСОБА_3 просив суд:

- визнати укладеним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель 814D, 1998 року випуску, тип ТЗ фургон-С, номер шасі WDB6743181K302028, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 20 січня 2012 року та визнати за ним право власності на цей автомобіль;

- зняти арешт із зазначеного автомобіля;

- стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів, які зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги визнали частково, просили визнати договір купівлі-продажу автомобіля укладеним, з підстав, які зазначені у позовній заяві, визнати ОСОБА_3 його власником, зняти арешт з автомобіля, але не стягувати з них судові витрати.

У судове засідання представники Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ, ПАТ КБ «Надра» та Носівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки до суду не повідомили, не просили розгляд справи відкласти.

Суд розглядає справу у відсутності представників Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ, ПАТ КБ «Надра» та Носівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2012 року ОСОБА_1 видав ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 035898, виданого Чернігівським МРЕВ ОСОБА_4 України в Чернігівській області 30 березня 2006 року, транспортним засобом (автомобілем) марки «Mercedes-Benz», модель 814D, 1998 року випуску, тип ТЗ фургон-С, номер шасі WDB6743181K302028, колір білий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на строк до 20 січня 2032 року з правом передоручення та письмову розписку про отримання від позивача 96 000 грн., що підтверджується копіями довіреності (а.с.17) та розписки (а.с. 18).

З матеріалів справи (а.с. 12-14; 15-16) вбачається, що рішеннями Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2015 року та апеляційного суду Чернігівської області від 16 квітня 2015 року у справі № 750/794/15-ц (провадження № 2/750/843/15) було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом в розмірі 3 537,50 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 95,19 доларів США, а всього 3 632,69 доларів США.

У судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Носівського РУЮ ОСОБА_5 було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 750/794/15-ц, виданого 20 травня 2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 3 632,69 доларів США, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 20).

11 червня 2015 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/750/843/15, виданого 20 травня 2015 року Деснянським районним судом м. Чернігів, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 3 632,69 доларів США, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35-38).

У рамках вказаного виконавчого провадження 19 червня 2015 року було накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати його відчуження, що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 40).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про укладення між ним та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу спірного автомобіля, який є підставою набуття позивачем права власності на автомобіль, виходячи з наступного.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388,які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову).

Ураховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15, яка згідно вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд не вбачає правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль у порядку ст. 392 ЦК України.

Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований на законі, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 237, 244, 328, 392, 655 ЦК України, Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Центрального відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу автомобіля укладеним, визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв