Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Боймиструка С.В., Григоренка М.П.

секретар судового засідання - Вихотень Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2017 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що по даній справі, предметом спору є майно бувшого подружжя, а обраний позивачем спосіб захисту - є визнання за ним права спільної часткової власності на ідеальну частку квартири (сумісного майна) та припинення права спільної сумісної власності, що суперечить спеціальним нормам, та призвело до неправильного вирішення даного спору.

Законодавець чітко визначив порядок поділу спільного майна подружжя, який пов'язаний з певними діями сторін, і як наслідок, у разі невчинення сторонами таких дій, можливий варіант щодо визнання судом ідеальних часток подружжя в цьому майні та залишення його у їх спільній частковій власності. При цьому, обов'язковою умовою прийняття вказаного рішення є неподільність речі.

Пленум Верховного Суду України в пункті 14 своєї Постанови № 20 "Про

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/319/17 Головуючий в суді І інстанції - Першко О.О.

Провадження № 22-ц/787/1173/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року, роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Разом з тим, суд не врахував вищевказані роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, та не звернув увагу на те, що неподільність визначається не лише можливістю виділення двох ізольованих приміщень, а і технічною неможливістю переобладнання в такі квартири, що є, відповідно до ст. 143 ЦПК України - виключною компетенцією експерта, та належним та допустимим доказом, відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Суд першої інстанції не навів жодних доказів, в обґрунтування свого висновку про те, що дана спірна квартира придбана за спільні кошти подружжя.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 04 серпня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке видане Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 03 грудня 2016 року, серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Під час перебування у шлюбі, 10 квітня 2014 року відповідачем за договором купівлі-продажу було придбано квартиру АДРЕСА_1 Продаж квартири за домовленістю сторін був вчинений за 372329 грн. (а.с.7).

Відповідно до частин першої та другої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Частиною другою статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічне за змістом законодавче положення закріплено у частині першій статті 70 СК України.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, що міститься у постанові від 01 липня 2015 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-612цс15, для визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спірна квартира була набута за спільні кошти позивача та відповідача, що безпосередньо випливає з показань відповідачки, яка допитана в якості свідка в судовому засіданні, та показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Оскільки спірне нерухоме майно набуте сторонами під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, при цьому поділ майна за взаємною згодою ними не здійснено, місцевий суд дійшов вірного висновкау, що це майно підлягає поділу між ними в рівних частках.

При цьому, суд врахував, що позивачем не ставиться питання про поділ квартири в натурі чи отримання грошової компенсації за свою частку. Відповідно, за кожною зі сторін у справі необхідно визнати право власності на 1/2 ідеальну частку спірної квартири.

Разом з тим, при постановленні рішення, місцевий суд у резолютивній частині рішення не зазначив, що спірна квартира є об"єктом спільної сумісної власності сторін та не вказав, яка її частина належить відповідачці, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Клопотання про проведення експертизи у справі сторонами не заявлялося.

Обраний позивачем конкретний спосіб захисту його прав, а саме визнання за ним права власності на ідеальну частку спірного нерухомого майна в порядку поділу майна подружжя, передбачений чинним законодавством України та забезпечить відновлення його порушених прав.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 60, 69-71 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2017 року у даній справі скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як таку, що набута в період шлюбу.

Здійснити поділ квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шляхом визнання за кожним з них по 1/2 ідеальній частці з припиненням права спільної сумісної власності на цю квартиру.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5280 грн судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4800 грн судових витрат за розгляд справи судом першої інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головауючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

М.П. Григоренко