Справа № 127/4052/17
Провадження № 2/127/2423/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.04.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27.09.2013 року. Тривалий час, ще до реєстрації шлюбу вони перебували в фактичних шлюбних відносинах.

У спільному шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає.

Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалося, позивач змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони перебувають у шлюбі з 27.09.2013 року. Тривалий час, ще до реєстрації шлюбу вони перебували в фактичних шлюбних відносинах.

У спільному шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає. Він є інвалідом 2-ї групи з дитинства, отримує пенсію, на даний час не працює.

Позивач не має достатньо коштів для задоволення всіх життєвих потреб дитини, матеріальне становище сімї є скрутним.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст.182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 60, 88? 212- 215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн.

Рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя