Справа №200/1222/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа КП «Жилсервіс-2» ДМР про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1. Вимоги свого позову ОСОБА_1 підтримала, надавши до суду заяву, відповідно якої не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.08.1985 року вона отримала ордер на вселення у вказану квартиру, до сьогоднішнього дня являється її основним квартиронаймачем. У квартирі зареєстрована її онука ОСОБА_2, яка у 2014 році виїхала з квартири у звязку з одруженням та проживає за іншою адресою. Увесь цей час вона несе тягар утримання житла та сплати комунальних послуг, які нараховуються на кількість зареєстрованих мешканців. Місце знаходження онуки їй не відоме, допомоги від неї на утримання квартири вона не отримує, ,у звязку з чим, просить визнати її такою, що втратила право користування житлом.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розряду справи до суду не надходило.

Статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, 16.08.1985 року позивач отримала ордер на вселення до квартири АДРЕСА_2 (пр.ОСОБА_3) в м.Дніпрі, яким вона була визначена основним квартиронаймачем.

21.03.1977 року народилась донька позивача ОСОБА_4, паспорт серії АО №154547.

Рішенням Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 19.04.2004 року №183 доньку позивача ОСОБА_4 призначено піклувальником над її племінницею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 24.05.2004 року ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №2045 від 23.01.2017 року, видана Єдиним абонентським відділом №2.

Відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 не проживає з 2013 року, що підтверджується показами сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 163 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках та в межах строків передбачених діючим законодавством.

У відповідності зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців.

Враховуючи, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад шість місяців, відповідач в судове засідання не з'явилась та своєї тривалої відсутності за місцем реєстрації не заперечила, поважності причин відсутності не зазначила, витрати з утримання житла не несе, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_4 та зняти її з реєстрації за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова