Провадження № 2/161/88/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - комунальне підприємство "Луцькводоканал" про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 свій позов мотивує тим, що він є власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 і проживає за вказаною адресою, разом із сім'єю, протягом 20 років. У сусідньому будинковолодінні, по АДРЕСА_1, проживає із сім'єю відповідач. Обидві, земельні ділянки межують, є суміжними. Декілька років тому відповідач на своїй земельній ділянці, але безпосередньо на межі, з його ділянкою (на відстані 1м знаходиться отвір, який на даний час прикритий), під його парканом, влаштував необладнану помийну яму для каналізаційних стоків. Вказана яма забруднює повітря смородом, що перешкоджає йому користуватися своїм будинковолодінням, забруднює ґрунт нечистотами, зокрема, з побутової хімії, радіус забруднення грунту збільшується. Без шкоди для здоров'я на такому ґрунті, неможливо вирощувати городину, фруктові дерева, зокрема, на його земельній ділянці за час функціонування ями загинуло двоє плодових дерев - породи груші. Під час весняних повеней нечистоти із ями розливаються на поверхні, систематично потрапляючи на його земельну ділянку.

Відповідач жодним чином не облаштував каналізаційну мережу, вигрібна яма влаштована ним без дотримання будь-яких санітарних вимог, тому забруднює грунт та повітря. Також, згідно повідомлення комунального підприємства «Луцькводоканал» від 17.06.2013р. № 2076, встановлено, що малі очисні споруди (а фактично - вигрібна яма) будинку АДРЕСА_1 дійсно збудовані із порушенням будівельних норм та правил розробленого проекту. Підприємство надсилало припис ОСОБА_3 щодо усунення відповідних порушень та приведення у відповідність до технічних вимог улаштування мереж водовідведення. Однак, ніяких дій на усунення вказаних порушень, ОСОБА_3 здійснено не було. Відповідно до повідомлення заступника міського голови м.Луцька, від 28.09.2015р. № А-2706-040, при огляді на місцевості, на території відповідача, виявлено відхилення при влаштуванні септика, на 1,5-2м., який розміщений біля спільної межі земельних ділянок.

Згідно листа Луцької міської ради, від 31.08.2016р., № А-252/3-009, під час перевірки попередніх звернень позивача комунальним підприємством «Луцькводоканал» виявлено відхилення від проектної документації при влаштуванні каналізаційного септика та фільтруючого колодязя ОСОБА_3, йому надіслано припис- попередження з вимогою привести очисні споруди у відповідність з проектною документацією.

Відповідно до відповіді комунального підприємства «Луцькводоканал» від 16.09.2016р. № 136/1-04, дана установа, тричі (17.06.2013р, 17.10.2013р., 08.04.2016р.)

надсилала приписи ОСОБА_3 із вимогою приведення у відповідність до робочого проекту мереж водовідведення (місцевих очисних споруд), однак, вказані приписи не виконано.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд захистити його право власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням, володінням, зобов'язавши відповідача ОСОБА_3 припинити користування та знести за його рахунок вигрібну яму, влаштовану ним безпосередньо на межі його будинковолодіння за адресою : АДРЕСА_2.

21.02.2017р. позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою просить суд захистити його право власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, зобов'язавши відповідача ОСОБА_3 припинити користування та зобов'язати його ліквідувати (знести) за його власний рахунок дві вигрібні ями, які облаштовані ним з порушенням проектної документації, одна - безпосередньо на межі його будинковолодіння, за адресою: АДРЕСА_2, а друга - зафіксована згідно з актом комунального підприємства «Луцькводоканал», від 16.01.2017р.

Представники позивача позов підтримали з наведених у позовній заяві мотивів, з врахуванням поданої в суд заяви про уточнення позовних вимог від 21.02.2017р..

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, подавши суду письмові заперечення та пояснив, що вигрібні ями встановлені у відповідності з державними будівельними нормами, не забруднюють грунт та повітря, просив в задоволенні позову відмовити.

Від третьої особи надійшла в суд заява про розгляд даної справи у відсутності представника комунального підприємства "Луцькводоканал", в якій зазначено, що додаткових доказів по вищевказаній справі суду надати не може.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником будинковолодіння АДРЕСА_2. Власником будинковолодіння № АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_3 , присадибна земельна ділянка перебуває у приватній власності ОСОБА_3, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09 грудня 1996р. (а.с.20)

Судом встановлено, що відповідач облаштував очисні споруди на вищевказаній земельній ділянці, відповідно до робочого проекту, розробленого інститутом «Діпромісто».

Позивач просить суд зобов'язати відповідача знести за свій рахунок дві вигрібні ями (очисні), які, на думку позивача, забруднюють повітря смородом, грунт нечистотами, що перешкоджає йому користуватись будинковолодінням.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач послався на відповіді Луцької міської ради, комунального підприємства «Луцькводоканал» про те, що очисні споруди ОСОБА_3 встановлені з порушенням розробленого проекту і останньому надсилало приписи - попередження з вимогою провести очисні споруди у відповідність з проектною документацією.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду даної справи, суд надсилав доручення комунальному підприємству «Луцькводоканал» щодо проведення перевірки, на предмет забруднення ОСОБА_3 навколишнього середовища, грунту, повітря, внаслідок облаштування очисних споруд.

На адресу суду, 20 січня 2017 року надійшла відповідь т.в.о директора комунального підприємства «Луцькводоканал», з якої вбачається, що ОСОБА_3 на своїй земельній ділянці влаштував фільтруючий каналізаційний колодязь з порушенням проектної документації. Згідно санітарних норм фільтруючий каналізаційний колодязь повинен бути розміщений на відстані не ближче 10-12 м від сусідніх будинків і закритий для обмеження розповсюдження неприємних запахів. Ці норми на ділянці ОСОБА_3 витримані, проте не відповідають проектній документації. При дослідженні впливу фільтруючого каналізаційного колодязя на навколишнє середовище з ділянки на АДРЕСА_1 необхідно враховувати аналогічний каналізаційний колодязь на сусідній ділянці по АДРЕСА_2 які знаходиться на відстані близько 10м один від одного.

Згідно акту від 16 січня 2017 року, складеного комісією в складі представників комунального підприємства «Луцькводоканал»: заступника начальника ВТВ - ОСОБА_5, інженера ВТВ - ОСОБА_6, техніка абонентського відділу - ОСОБА_7, та жильців з АДРЕСА_1,8 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , встановлено, що малі очисні споруди від будинку на АДРЕСА_1 збудовані з відхиленням від робочого проекту. Неприємні запахи із фільтруючого каналізаційного колодязя відсутні.

Негативних наслідків на навколишнє середовище від забруднення ґрунту фільтруючим каналізаційним колодязем наочно не виявлено. Для більш конкретної відповіді по питанню впливу фільтруючого каналізаційного колодязя на навколишнє середовище, в тому числі, і на сусідню ділянку по АДРЕСА_2 необхідно виконати санітарно- епідеміологічне дослідження відповідних служб.

В судовому засіданні представникам позивача, суд роз'яснював їх право заявити клопотання про призначення експертизи по даній справі на предмет виявлення фактів забруднення навколишнього середовища, ґрунту від очисних споруд , встановлених відповідачем, однак, представники позивача відмовились від подання клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до ст.104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що внаслідок встановлення відповідачем очисних споруд, забруднюється навколишнє середовище та грунт поблизу будинку позивача, суду не надано.

Посилання позивача на відхилення відповідачем від робочого проекту при влаштуванні очисних споруд, суд до уваги не приймає, оскільки судом не встановлено, що вказані відхилення від робочого проекту є причиною забруднення навколишнього середовища та ґрунту біля будинковолодіння позивача.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач не довів викладені ним в позові обставини належними доказами, а тому позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 152ЗК України, ст.ст.316, 317, 319, 391 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - комунальне підприємство "Луцькводоканал" про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта