У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що протягом тривалого часу працював на різних посадах Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») у шкідливих умовах виробництва, у зв'язку із чим отримав професійне захворювання. За висновком МСЕК від 09 серпня 2016 року йому первинно встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 65 %. Причиною професійного захворювання позивача встановлена тривала робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

У зв'язку із отриманим професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінив у 275 600 грн та просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 у період з 26 серпня 1981 року по 11 травня 1984 року працював водієм, з 25 березня 1992 року по 23 липня 1995 року - учнем дробильника, дробильником, водієм автотранспортних засобів, з 18 грудня 2002 року по 29 березня 2015 року - водієм автотранспортних засобів на підприємстві відповідача. 29 березня 2015 року він звільнений з підприємства за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а. с. 6−8).

Відповідно до акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 липня 2016 року, причиною отримання позивачем професійного захворювання є: робота на протязі 18 років 2 місяців в умовах пилу та вібрації. Рівень загальної вібрації: 111−117 дБ при ГДР 107 дБ; 69 дБ при ГДР 65 дБ. Запиленість повітря робочої зони, у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 4,2−10,8 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 (SiO2 від 10 % до 70 %) (а. с. 9, 10).

Згідно з висновком МСЕК ОСОБА_4 первинно 09 серпня 2016 року встановлено 65 % втрати професійної працездатності, із яких 55 % − по вібраційній хворобі та 10 % − по ХОЗЛ. Також йому була встановлена ІІІ група інвалідності. Наступний переогляд йому призначено на 01 липня 2017 року. Протипоказання: важка фізична праця, робота в умовах дії вібрації виробничого середовища (а. с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з актом розслідування професійного захворювання від 12 липня 2016 року, причиною професійного захворювання позивача є робота протягом 18 років 2 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що перевищували гранично допустимі норми. У акті зазначено про неможливість зазначити осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи у зв'язку з тривалою роботою в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів.

Крім того, в акті зазначені конкретні заходи з охорони праці, які не здійснені, але необхідні для зменшення чи ліквідації негативних факторів впливу на здоров'я працівників.

Суди обґрунтовано виходили з обов'язку відповідача відшкодувати позивачу спричинену моральну шкоду у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, з урахуванням часу роботи позивача на підприємстві та дію шкідливих факторів. Враховано, що моральну шкоду має компенсувати відповідач, як особа, яка не забезпечила безпечних та нешкідливих умов праці, у зв'язку з чим позивач отримав професійне захворювання. Розмір моральної шкоди суди визначили з урахуванням наданих доказів, правову оцінку яким було надано. При цьому оцінка доказів не входить до повноважень суду касаційної інстанції. Докази про проведення заходів з охорони праці відповідачем не надано.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Арселорміттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Іваненко Ю.Г. Ступак О.В.