Справа № 562/1250/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів цивільну справу за позовом КП Міське будинкоуправління до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що КП «Міське будинкоуправління» по будинку № 40 по вул.Шкільна в м.Здолбунів, в якому проживає відповідачка, надавалися послуги по освітленню місць загального користування, прибирання прибудинкової території, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Проте, відповідачкою плата за надані комунальні послуги своєчасно не проводилася, в зв'язку з чим на даний час утворилася заборгованість в сумі 9923,72 грн., з яких: 5814,32 сума боргу, 3635,84 індекс інфляції, 473,56 грн. три відсотки річних. Просить суд стягнути з відповідачки вказану суму боргу.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх.

Відповідачка позов не визнала та пояснила суду, що позивач з нею договір щодо надання житлово-комунальних послуг не уклав, а тому підстав для оплати відповідних послуг не має. Крім того, позивачем послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території не надаються. Просить суд в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1, який знаходився на обслуговуванні КП «Міське будинкоуправління».

Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок їхніх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішеннями виконавчого комітету Здолбунівської міської ради від 26 грудня 2012 року № 346, від 25 грудня 2013 року № 264, від 24 грудня 2014 року № 260, від 23 грудня 2015 року № 320 КП «Міське будинкоуправління» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій міського житлового фонду.

Надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, підтверджується актами про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 30 грудня 2011 року, від 31 грудня 2012 року, від 31 грудня 2013 року, від 31 грудня 2014 року, від 31 грудня 2015 року, від 30 грудня 2016 року складеними в присутності представника міської ради.

Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано акти виконаних робіт щодо утримання будинку та прибудинкової території, довідки, з яких видно, що позивачем проводилось перерахування коштів за освітлення в будинку місць загального користування, дератизацію, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Також надані довідки і листи виконавців відповідних робіт про надання ними послуг згідно укладених договорів з КП «Міськебудинкоуправління».

Будь-яких доказів, які б спростовували долучені до позовної заяви письмові докази про витрати, які несе позивач у звязку з утриманням будинку відповідачка суду не надала.

Факт надання позивачем послуг по утриманню будинку, в якому проживає відповідачка, останньою не спростований жодними доказами.

Також відповідачка заперечувала проти позову посилаючись на те, що позивачем послуги не надаються.

Відповідно до ч.1, 3 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами.

Частиною 4 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. Належним та допустимим доказом невиконання чи неякісного виконання відповідачем своїх зобов'язань по утриманню будинку згідно зі ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є претензійні акти.

У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідачка в судовому засіданні ствердила той факт, що не зверталася до позивача з приводу ненадання послуг та складання відповідних актів.

Що стосується покликання відповідачки на відсутність договору між позивачем та нею про надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, то воно є безпідставним, оскільки суперечить нормам матеріального права та обставинам справи.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом України (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13).

За таких обставин суд вважає, що послуги з утриманням будинку і прибудинкової території позивачем надавалися і вони підлягають оплаті за встановленими тарифами.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачка в запереченнях поданих суду заявила про застосування строків позовної давності.

За таких обставин з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в межах строку позовної давності в сумі 2685 (дві тисячі шістсот вісімдесят пять) грн. 25 коп., суму індексу інфляції 1554 (одна тисяча пятсот пятдесят чотири) грн. 26 коп., три проценти річних в сумі 211 (двісті одинадцять) грн. 15 коп.

При постановлені рішення згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов КП Міське будинкоуправління задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м.Здолбунів, вул.Шкільна,40/52, Рівненської області на користь КП "Міське будинкоуправління", (вул.Коротка,9, м.Здолбунів, Рівненської області, р/р 7603 в РОУ АТ "Ощадбанк" МФО 333368, код 03352219) заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 2685 (дві тисячі шістсот вісімдесят пять) грн. 25 коп., суму індексу інфляції 1554 (одна тисяча пятсот пятдесят чотири) грн. 26 коп., три проценти річних в сумі 211 (двісті одинадцять) грн. 15 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м.Здолбунів, вул.Шкільна,40/52, Рівненської області на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскарженим в апеляційний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Здолбунівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя