АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабенко ОльгиОлександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2017 року старший державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабенко О.О. звернулася до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 до виконання виконавчого листа №758/12212/15-ц від 29.06.2016 року, виданого Подільським районним судом м. Києва, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 борг в розмірі 73 672, 40 грн. посилаючись на те, що вжиті заходи по примусовому виконанню рішення суду не дали позитивних результатів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.02.2017 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1, громадянина України, у праві виїзду за межі України, до виконання ним виконавчого листа, по справі № 758/12212/15-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва 29.06.2016 року, яким передбачено стягнути з ОСОБА_1, громадянина України, на користь ОСОБА_4, коштів в розмірі 73 672, 40 грн. без вилучення паспортного документу.

Справа № 758/12212/15 -ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/5224/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою в задоволенні подання відмовити. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права. А саме, в матеріалах справи відсутні докази вручення або направлення виконавчого листа, вимоги державного виконавця боржнику, постанови про примусовий привід боржника та виходу державного виконавця за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Крім того, державний виконавець не встановив місця проживання та місце реєстрації боржника, тобто відсутні докази, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Стягувач надіслав письмові заперечення, у яких просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін та розглянути справу без його участі. У запереченнях також зазначено, що стягувач особисто доставляв документи виконавчого провадження до поштового відділення та підрозділів Національної поліції України з метою подальшого їх вручення боржнику. Крім того, існує ряд інших виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1.

Представник ВДВС у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань, а обмеження його у праві виїзду за межі України в даному випадку є необхідним заходом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам процесуального права.

Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця, лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого листа № 758/12212/15-ц, виданого 29.06.2016 року Подільським районним судом м. Києва, 25.07.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 51751581 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 73 672,40 грн..

25.07.2016 року постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику.

01.08.2016 року постановою державного виконавця накладено арешт на усе майно, яке належить боржнику та цього ж дня копія постанови була направлена на адресу боржника.

18.11.2016 року державним виконавцем ОСОБА_1 була направлена вимога від 18.11.2016 року про необхідність боржника з'явитися до державного виконавця 30.11.2016 року.

Відповідно до відповідей, наданих на запит державного виконавця у Пенсійному фонді України та Державній фіскальній службі України відомості про боржника відсутні.

01.02.2017 року державним виконавцем винесено постанову, якою передбачено здійснити примусовий привід боржника 10.02.2017 року.

Згідно витягу відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Апелянт не надав будь - яких доказів про те, що він з об`єктивних причин не може виконати рішення суду про стягнення з нього боргу на користь ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що боржнику направлялася копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, копія постанови про накладення арешту на майно та вимога державного виконавця, відтак доводи апеляційної скарги про те, що боржник не знав про наявність виконавчого провадження колегія суддів вважає безпідставними.

Винесення постанови про примусовий привід ОСОБА_1 до Подільського РВДВС м. Києва та його невиконання свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК раїни, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді