Провадження № 2/537/270/2017
Справа № 537/6312/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким постанову державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. від 20 грудня 2016 року №3679/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії скасувати; зобов'язати Першу Кременчуцьку державну нотаріальну контору видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 від 21 липня 1993 року, зареєстрованим за номером 1-2741 (номер у спадковому реєстрі 1397620; стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У встановлений законодавством шестимісячний строк заяву на прийняття спадщини подала мати позивача та дружина померлого - ОСОБА_4, яка перебувала із померлим в офіційному шлюбі з 14 січня 1984 року до моменту смерті останнього. В процесі оформлення спадщини ОСОБА_4 12 грудня 2016 року отримано витяг зі спадкового реєстру №46126139, з якого вбачається, що померлим ОСОБА_5 21 липня 1993 року було складено та посвідчено заповіт, зареєстрований за номером 1-2741, згідно із яким померлий заповів все своє майно позивачу, ОСОБА_1 У зв'язку із вказаними обставинами останній 15 грудня 2016 року подав до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак 20 грудня 2016 року державним нотаріусом Мусієнко Т.О. було винесено постанову №3679/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3 у зв'язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначену постанову нотаріуса позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що суперечить як фактичним обставинам, так і нормам чинного законодавства України, оскільки він з 2000 року до моменту смерті спадкодавця проживав разом з ним за місцем реєстрації - АДРЕСА_1, про відмову від спадщини не заявляв, а відтак є спадкоємцем, що фактично прийняв спадщину.

Позивач, ОСОБА_1,та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини.

Представник відповідача, Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Мусієнко Т.О., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи своє заперечення тим, що постанов нотаріуса у відмові у вчиненні нотаріальної дії, є законною, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, та не підтверджено факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його відкриття спадщини. Як зазначає нотаріус, документи що були надані ОСОБА_1 на вимогу державного нотаріуса на підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем, не відповідають вимогам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за номером 296/5, та не входять до переліку документів, визначених в Законі України «Про нотаріат», а тому не можуть бути прийняті нотаріусом як підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем за певною адресою.

Третя особа ОСОБА_4 прохала позов задовольнити, фактично підтвердивши зазначені позивачем обставини, на які останній посилається як в позові так і в судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні в задоволенні позову прохали відмовити з тих підстав, що оскаржувана постанова нотаріуса є законною та обґрунтованою, одночасно зазначаючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 фактично направлені на неправомірне намагання позивача, змінити місце реєстрації спадкодавця вже після його смерті.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі по тексту -Закон № 3425-XII).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 3425-XII встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону № 3425-XII передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону № 3425-XII передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон № 3425-XII поділяє об'єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону № 3425-XII, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону № 3425-XII, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону № 3425-XII, не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 3425-XII право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, наряду з підставою у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропущенням ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини, яку як вбачається із змісту позовної заяви позивач не оспорює, також зазначена така підстава як не підтвердження заявником факту проживання останнього разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, саме з якою позивач не погоджується, та вважає дії нотаріуса в цій частині незаконними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_3

23 травня 2016 року до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулась його дружина, ОСОБА_4 Цього ж дня після померлого було заведено спадкову справу №222/2016.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданого повторно 21 листопада 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області, відміткою про одруження в паспорті ОСОБА_4

Окрім дружини ОСОБА_3 23 червня 2016 року сином останнього, ОСОБА_6, до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після померлого.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 23 грудня 1974 року міським РАЦС міста Кременчука, ОСОБА_6 є сином ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_8 року сином померлого - ОСОБА_8 до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори було подано заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11 червня 1967 року міським РАЦС міста Кременчука, ОСОБА_8 є сином ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні, після відкриття зазначеної вище спадкової справи, було виявлено наявність заповіту, складеного ОСОБА_3 21 липня 1993 року було, та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за номером 1-2741. Наявність заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43931703 від 23 травня 2016 року та відповіддю Полтавського обласного державного нотаріального архіву ГТУЮ в Полтавській області №1400/01-21 від 06 червня 2016 року.

Так, згідно вказаного заповіту, ОСОБА_3 все належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів ОСОБА_1

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_1, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію усиновлення (удочеріння) №3 від 10 листопада 2016 року.

У зв'язку із встановленими обставинами, 15 грудня 2016 року, а також 20 грудня 2016 року позивачем, ОСОБА_1, до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області було подано заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3, в результаті розгляду якої цього ж дня державним нотаріусом Мусієнко Т.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропущенням ОСОБА_1 встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв'язку із не підтвердженням факту проживання останнього разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Перевіряючи законність дій нотаріуса, суддя повинен детально вивчити закон, на підставі якого діяв нотаріус чи інша посадова особа, уповноважена на вчинення нотаріальної дії, дослідити всі докази і з'ясувати обставини, що мають значення для справи. Це, у свою чергу, дає суду можливість винести законне й обґрунтоване рішення.

Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у ч. 1 ст. 179 ЦПК, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів (ч. 2 ст. 179 ЦПК).

Згідно акту про проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» б/н від 20 грудня 2016, підписаного ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, останні підтвердили факт проживання ОСОБА_3 на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 року, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 АДРЕСА_2, з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 рік.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що на грудень 2016 року вона була працівником ТОВ «Місто для людей Кременчук» та саме вона складала зазначений вище акт, при цьому додавши, що при складані останнього вносила відомості в нього зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до квартири не заходила, знаходячись в коридорі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, підтвердили, їх участь у складанні зазначеного вище акту, при цьому зазначивши, що в квартирі вони майже не бували, бачили ОСОБА_13 на сходах або у дворі будинку.

Так, із довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» №1054 від 18 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 був прописаний за адресою: АДРЕСА_3 з 11 лютого 1987 року по 11 лютого 2016 року.

Із відповіді Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області №02-4076 від 24 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6,16 грудня 2015 року було надано заяву та декларацію для призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на трьох осіб: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із листа Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№03/3588 від 22 березня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований АДРЕСА_7, та перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Крюківського району як отримувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з грудня 2015 року; громадянин ОСОБА_3 на обліку в Управлінні як отримувач житлової субсидії, будь-яких видів державних допомог, компенсацій та пільг не перебуває.

Зазначене вбачається також із розрахунків субсидій; довідки ТОВ «Добробит» №31053/41 від 02 грудня 2016 року; довідки ТОВ «Добробит» №29271/41 від 02 грудня 2015 року; заяви про призначення житлової субсидії, а також декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, поданих ОСОБА_1 01 грудня 2015 року до Крюківського управління праці та соціального захисту населення.

На підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, правомірною зазначену нотаріусом підставу відмови у вчиненні нотаріальної дії, у вигляді як не підтвердження заявником факту проживання останнього разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки наданими як нотаріусу так і суду доказами, не підтверджується факт проживання ОСОБА_3 разом зі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4, тоді як відповідно до наведених вище письмових доказів, вбачається факт проживання останнього за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_5.

Надані на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, на час смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1, позивачем докази, а саме : договір про користування електричною енергією від 10 вересня 2008 року, укладеного між Кременчуцькою філією ВАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_3; абонемент ОСОБА_3 на отримання газет «Телеграф» та «Рабочий класс»; абонентну книжку на особовий рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_3; типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, укладений 02 травня 2002 року між ПАТ «Кременчукгаз» та ОСОБА_3; типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, укладений 22 грудня 2006 року між ПАТ «Кременчукгаз» та ОСОБА_3; типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, укладений 18 січня 2013 року між ПАТ «Кременчукгаз» та ОСОБА_3; договір №45077, укладений 22 жовтня 2014 року між Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та ОСОБА_3 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів; договір від 17 листопада 2015 року, укладений між ФЛП «ОСОБА_17.» та ОСОБА_3 про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування омофону, підтверджують лише право користування померлого цим приміщенням як його власником, і не є, на думку суду, належним доказом на підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_3 за цією адресою.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертаючись до суду з вимогою про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, наданими суду доказами на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, фактично звертається до суду з вимогою про встановлення факту проживання спадкодавця на час його смерті разом із позивачем, що є порушенням вимог наведеної вище норми Закону.

З огляду на зазначене, процесуальний закон не надає права суду виходити за межі заявлених позивачем вимог та захищати його право іншим способом, а ні ж обраний позивачем, разом з тим, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання останнього зі спадкоємцем на час його смерті.

Крім того, слід зазначити, що оскільки, предметом судового розгляду є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складена державним нотаріусом, якій відповідно до наведених вище вимог Закону є посадовою особою, на яку покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності, то належним відповідачем по зазначеній категорії справ може бути саме та особа, дії якої фактично оскаржуються позивачем, в даному випадку державний нотаріус Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О., а не орган, в якому вона працює.

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Оскільки, як вбачається з матеріалів цивільної справи, після роз'яснення судом, на виконання вимог частини 4 статті 10 ЦПК України, особам які беруть участь у справі їх права та обов'язки, позивачем та його представником клопотання про заміну неналежного відповідача не заявлялось, а Закон унеможливлює вирішення цього питання судом за власною ініціативою, то в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215, Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя : Д.О. Зоріна