Номер провадження: 22-ц/785/3671/17
Номер справи місцевого суду: 506/658/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Сєвєрової Є.С. ,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Гулянської сільської ради Окнянського району Одеської області, Окнянської районної державної адміністрації Одеської області про поновлення строку звернення до суду за захистом права, визнання права на земельну частку (пай) за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадатру в Одеській області на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2017 року , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 27 жовтня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що працював у колгоспі «Іскра» з 1 вересня 1984 року по 20 листопада 1989 року, потім з 9 квітня 1991 року, після реорганізації в КСП «Іскра» с. Гулянка, яке у 2000 році реорганізувалося в СВК «Іскра», до 3 серпня 2003 року, що підтверджено записами трудової книжки. Позивач зазначив, що КСП «Іскра» 25 грудня 1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю площею 2592,5 га для ведення сільськогосподарського виробництва, де частка кожного члена складала 5,29 га та мала нормативно-грошову оцінку 116098,06 грн. Позивач вказав, що з невідомих йому причин не ввійшов до кола осіб, яким видавалась земельна частка (пай), відповідно у списках осіб, доданих до Державного акту на право колективної власності на землю, він не зазначений. Вважаючи, що не внесення його як члена КСП до списку осіб на час передачі у колективну власність землі не позбавляє його права на земельну частку (пай), позивач ОСОБА_3 після уточнення вимог просив поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, визнати а ним право власності на земельну частку (пай) розміром 5,29 га із земель державної власності, яка рахується як незапитані паї та розміщена на території Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, що належали колишньому КСП «Іскра» згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 25 грудня 1995 року серія НОМЕР_1 та підлягали поділу (а.с.2-6, 52, 55-56).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області позов не визнав (а.с.39-45).

Відповідач Окнянська районна державна адміністрація Одеської області позов визнала (а.с.68).

Відповідач Гулянська сільська рада позов визнала.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 січня 2017 року позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів вартістю станом на 1 січня 2016 року 116098,06 га, виділивши її із земель державної власності на території Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, в решті вимог відмовлено (а.с.85-87).

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадатру в Одеській області просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вважав встановленим, що на момент видачі КСП «Іскра» державного акту на право колективної власності на землю, ОСОБА_3 був членом КСП і мав право на отримання земельної частки (паю), однак, не був внесений до списку осіб, які мали право на її отримання, внаслідок чого не отримав сертифікат на земельну частку (пай) та, відповідно, й державний акт на право приватної власності на землю, тому дійшов висновку про встановлення права ОСОБА_3 на земельну частку (пай) в судовому порядку. Суд визнав за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром в умовних кадастрових гектарах як за колишнім членом КСП, який мав би бути включений до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності для подальшого визначення відповідним органом виконавчої влади середнього розміру земельної частки (паю). При цьому, суд визнав за позивачем право власності на земельну частку (пай) із земель державної власності на території Гулянської сільської ради, відмовивши у визнанні права на земельну частку (пай) саме із земель, які рахуються як не запитані паї, обґрунтувавши це тим, що виділенням земельної ділянки в натурі займаються визначені законом органи відповідно до наданих ним повноважень і вирішення питання щодо місця виділення земельної ділянки є саме їх прерогативою. У вирішенні питання поновлення строку звернення до суду суд виходив з того, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам чи акціонерним товариствам, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паюванню земель передбачене визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена згаданих підприємств, кооперативів і товариств без виділення земельних ділянок у натурі.

Право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 зазначеного Указу мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу чи акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше в них працювали і залишаються членами якогось із них відповідно до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними на підприємствах, у кооперативах, товариствах із числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією, яка й видає громадянам сертифікати на право на земельну частку (пай). Згідно зі змістом цього документа (форму якого затверджено відповідно до названого вище Указу Президента України постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)»), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Питання про припинення членства (вибуття чи виключення) має вирішуватися відповідно до статуту чи іншого нормативного акта підприємства, кооперативу, товариства.

Не внесення до зазначеного списку особи, яка на час передачі у колективну власність землі була членом колективного сільськогосподарського кооперативу або АТ, не може позбавляти її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку в колективній власності у зв'язку з відсутністю необхідної для цього землі остання відповідно до змісту статті 7 зазначеного Указу Президента України має бути надана з резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі земельну колективну власність.

Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), про її розмір, про незаконність відмови у видачі сертифіката, про виділ паю в натурі тощо можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами за такими вимогами можуть бути КСП, сільськогосподарський кооператив чи АТ, районна державна адміністрація, яка затвердила розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також рада, яка має вирішувати питання про виділ паю в натурі.

Право на земельний пай належить особам, включеним до списку, відповідно до якого було видано державний акт про колективну власність на землю (в тому числі й тим, включення яких до зазначеного списку визнано незаконним). Вимоги про право на земельний пай осіб, які були прийняті у члени підприємства, кооперативу, товариства пізніше, можуть бути задоволені у розмірах часток, обчислених по кожному господарству, якщо на них було передано в це господарство землю із резервного фонду.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народжений в с. Гулянка Красноокнянського району Одеської області, за даними трудової книжки працював в колгоспі «Іскра» Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області з 1 вересня 1984 року, перебував на службі в армії з 3 червня 1987 року по 20 червня 1989 року, звільнений з членів колгоспу 20 листопада 1989 року згідно поданої заяви; 9 квітня 1991 року прийнятий на роботу в колгосп «Іскра», 1 грудня 1992 року переведений з членів колгоспу «Іскра» в члени КСК «Іскра, 1 лютого 2000 року переведений з членів КСП «Іскра» в члени СВК «Іскра»; звільнений з членів СВК «Іскра» з 3 серпня 2003 року за власним бажанням (а.с.7-8, 10-12).

За змістом архівної довідки від 25 липня 2016 року №Г-112, виданої архівним відділом Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області, в протоколі засідання правління колгоспу «Іскра» від 9 квітня 1991 року №5 є відомості про прийняття ОСОБА_3 в члени колгоспу; в протоколі загальних зборів КСП «Іскра» від 1 лютого 2000 року №1 є відомості про виключення ОСОБА_3 з членів КСП «Іскра» у зв'язку з реорганізацію в СВК «Іскра» (а.с.13).

Таким чином, архівна довідка не містить даних про наявність відомостей про прийняття ОСОБА_3 в члени КСП «Іскра», поряд з цим трудова книжка містить запис про те, що по рішенню загальних зборів колгоспу «Іскра» від 27 листопада 1992 року колгосп «Іскра» реорганізовано в КСП «Іскра», який є правонаступником; що 1 грудня 1992 року ОСОБА_3 переведено з членів колгоспу «Іскра» в члени КСП «Іскра».

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 25 грудня 1995 року головою Гулянської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1, Державний акт на право колективної власності на землю видано КСП «Іскра» на передану у колективну власність землю загальною площею 2592,5 га в межах згідно з планом; землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Гулянської сільської ради від 11 грудня 1992 року. Державний акт містить посилання на Додаток 1 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» (а.с.67,47).

Отже, якщо ОСОБА_3 був членом КСП «Іскра», то при передачі землі у колективну власність членів КСП «Іскра» мав бути включений до списку громадян - членів КПС «Іскра», що долучався до державного акту на право колективної власності на землю КСП.

Оскільки при паюванні земель право на земельну частку (пай) згідно зі статтею 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мали члени КСП відповідно до списку, що долучався до державного акту на право колективної власності на землю, то ОСОБА_3, заявляючи вимоги про визнання права на земельну частку (пай), мав чи надати докази включення його до списку, що додавався до виданого КСП «Іскра» Державного акту на право колективної власності на землю від 25 грудня 1995 року серія НОМЕР_1, чи просити про визнання незаконним не включення його до списку, доданого до виданого КСП «Іскра» Державного акту про право колективної власності на землю від 25 грудня 1995 року серія НОМЕР_1, при тому відповідачами за такими вимогами мали б бути КПС «Іскра» (його правонаступник) та Гулянська сільська рада.

Згідно інформації від 29 червня 2016 року №22-1517-0.1-2629/2-16 відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області в 2000 році була розроблена схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Іскра» Красноокнянського району Одеської області. Відповідно до складу земель колективної власності, приведеному в Додатку 2 «Схеми», із загальної площі 2623,9 га земель колективної власності підлягали поділу 1902,8 га, з них: площа земель колективної власності, що підлягали поділу, 1902,8 га ріллі; землі, що не підлягали паюванню і повинні використовуватися сумісно, 558,3 га (рілля, сіножаті, пасовища); землі, що не підлягали паюванню, 162,8 га (несільськогосподарські угіддя, лісосмуги, болота). За даними книги реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) колишнього КПС «Іскра» 468 осіб отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) на фізичну площу 2481,886 га, з них 377 осіб отримали державні акти на право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на фізичну площу 1617,0443 га; не витребувані сертифікати на право на земельну частку (пай) у відділі відсутні (а.с.48, 49, 50).

Таким чином, слід виходити з того, що всі особи, які на час паювання землі КСП «Іскра» мали право на земельну частку (пай) як члени КСП (в тому числі й пенсіонери, які залишились членами КСП), які були включені до списку, долученого до виданого КСП державного акту на право колективної власності на землю, отримали сертифікати на право на земельну частку (пай), так як не витребувані сертифікати на право на земельну частку (пай) відсутні.

Згідно інформації від 21 вересня 2016 року №Г-534 Окнянської районної державної адміністрації Одеської області в архівному відділі районної адміністрації відсутні списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Іскра» Гулянської сільської ради відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю за №0017 серія ОД-15 від 25 грудня 1995 року (а.с.17).

Згідно інформації від 10 січня 2017 року №0-1517-0.13-27/2-17 відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області в архіві відділу відсутній список осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Іскра» (а.с.81).

Згідно інформації від 18 січня 2017 року №4/19 Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області відсутній список осіб, які мають права на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «Іскра» відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 25 грудня 1995 року (а.с.82).

Таким чином, відсутність в архівах різних органів списку осіб членів КСП «Іскра» (в тому числі й пенсіонерів, які залишилися членами КСП), долученого до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 25 грудня 1995 року, не свідчить про те, що такого списку не було (не має), оскільки на підставі цього списку видавались сертифікати на право на земельну частку (пай), а лише виключає можливість безспірного встановлення факту включення/невключення ОСОБА_3 до списку.

Умовою отримання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності є членство особи у відповідному сільськогосподарському підприємстві на момент передачі землі в колективну власність, яке слугує підставою для включення особи до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Питання набуття та припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві регулюється статутом підприємства. Список громадян, які мають право на земельну частку (пай), як додаток до державного акта формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства, підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради.

За змістом позовних вимог ОСОБА_3, його не було включено до списку, доданого до державного акту про право колективної власності на землю КСП, відтак, виходячи з такого обґрунтування вимог, ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) має довити тим, що був незаконно невключений до зазначеного списку, в такому разі в обов'язковому порядку відповідачем має бути КСП «Іскра» чи його правонаступник, які в даній справі не залучені. Без залучення належного відповідача вирішити питання незаконності невключення ОСОБА_3 до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю КСП, не можливо.

Крім того, слід звернути увагу на наступне. Так, у вирішенні питання строку позовної давності, суд першої інстанції послався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2014 року в справі №6-12823св14, за змістом якої згідно пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має права на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності (а.с.164-165).

Тобто, у ухвалі касаційної інстанції від 27 серпня 2014 року в справі №6-12823св14 йдеться про особу, яка як член КСП була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, тому й зроблено висновок, що така особа набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. В даному ж випадку ОСОБА_3 посилається на те, що з невідомих йому причин не був включений до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю КСП, тому ОСОБА_3 при зверненні до суду з позовом ще не був особою, яка має право на земельну частку (пай), для ОСОБА_3 таке право підлягало встановленню судом, а, відтак, твердження суду першої інстанції, що обмежень строку позовної давності для ОСОБА_3 не існує, безпідставні.

В силу визначеного статтею 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакші як за зверненням осіб в межах заявлених ними вимог на підставі доказів. Не залучення до участі в справі належного відповідача (відповідачів) та з огляду на передбачені статтею 303 ЦПК України межі апеляційного перегляду справи вказують на відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області задовольнити.

Рішення Красноокнянського районного суд Одеської області від 25 січня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Гулянської сільської ради Окнянського району Одеської області, Окнянської районної державної адміністрації Одеської області про поновлення строку звернення до суду за захистом права, визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова