Справа № 415/4288/17
Провадження № 2-о/415/500/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю:секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, ОСОБА_2, про встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є рідним батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Після смерті сина заявник не має можливості отримати недоотриману пенсію свого сина, оскільки у паспорті сина прізвище вказано «ОСОБА_3», а прізвище заявника за паспортом - «ОСОБА_2». На підставі викладеного, заявник змушений звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин.

Заявник в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересована особа в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності до суду не надходило.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що заінтересована особа не прибула у судове засідання, причин неявки суду не повідомила, є належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 169 ЦПК України за наявними в ній доказами.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник зазначив, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, є його сином, після смерті якого відкрилася спадщина.

Однак оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки є розбіжності в прізвищах заявника та його сина, а саме: прізвище заявника ''ОСОБА_2'' , а його сина ''ОСОБА_3''.

Отже, встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому для подальшого оформлення спадщини як батьком померлого. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може.

На підтвердження факту родинних відносин заявником надані наступні документи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого Ровенківським МВУМВС України в Луганській області 10.12.1996 року, ОСОБА_2 (російською мовою - ОСОБА_2) народився ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із копією паспорта громадянина України НОМЕР_2, виданого Ровеньківським МВУМВС України в Луганській області 25.04.2008 року, ОСОБА_3 (російською мовою - ОСОБА_3) народився ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із копією свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 22 листопада 1976 року, Білоскелеватською с/радою Краснодонського району Ворошиловградської області, ОСОБА_3 (російською мовою) народився ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис 28, батьком вказано ОСОБА_2 (російською мовою), мати - ОСОБА_6 (російською мовою).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 07 червня 2017 року Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що складено відповідний актовий запис № 88.

Як вбачається з копії довідки від 21.07.2017 року №7015/08-30, виданої начальником УПФУ в м. Лисичанську, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, залишилась недоотримана пенсія у сумі 24434,55 грн. за період з 01.03.2016р. по 31.05.2017р.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п. 1 роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Крім того, відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини (пенсії). Також суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

Враховуючи вищевикладене, судом на підставі досліджених документів встановлено, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 був сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко