__________________________________________________________________
Справа № 433/1188/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Книшові О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14 березня 2007 року № 2-240/2007 було розподілено спадкове майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме визнано право власності за кожною по ? частині на житловий будинок з надвірними забудовами, в тому числі самовільно збудованими, що розташовані в АДРЕСА_1, а також за ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 1,18 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, та ОСОБА_2 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,45 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, які належали померлому ОСОБА_3. При цьому, за життя ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Троїцькою районною державною адміністрацією 25 листопада 1996 року, який посвідчує право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектар, із яких останній отримав 4,45 га ріллі на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, однак до теперішнього часу залишилися неоформленими 2,62 умовних кадастрових гектар пасовищ та сіножать. При видачі зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) було вилучено. Позивач вказує, що не має належних підстав для оформлення спадщини і це можливо зробити тільки у судовому порядку, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Позивач, згідно уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на спадкову частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_4, який переданий у спадщину ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер спадкової справи 52, зареєстрований в реєстрі за № 294 від 01 квітня 1998 року).

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника та визнання вимог у повному обсязі.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані до суду докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останні є подружжям згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 (а.с.7).

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 2-122/11 від 11 березня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.8).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.11).

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14 березня 2007 року № 2-240/2007 було розподілено спадкове майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме визнано право власності за кожною по ? частині на житловий будинок з надвірними забудовами, в тому числі самовільно збудованими, що розташовані в АДРЕСА_1, а також за ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 1,18 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, та ОСОБА_2 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 4,45 га, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, які належали померлому ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого Троїцькою районною державною адміністрацією 25 листопада 1996 року, який посвідчує право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектар, із яких останній отримав 4,45 га ріллі на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, однак до теперішнього часу залишилися неоформленими 2,62 умовних кадастрових гектар пасовищ та сіножать (а.с.13-19).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) розміром 7,07 умовних кадастрових гектарів у землі колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» с. Лантратівка Троїцького району Луганської області (а.с.30), який переданий у спадщину ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер спадкової справи 52, зареєстрований в реєстрі за № 294 від 01 квітня 1998 року) (а.с.29).

Будь-яких інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачем до суду надано не було, клопотань про забезпечення доказів у процесі розгляду даної цивільної справи також не заявлялося.

При цьому, відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

За своїм організаційно-правовим статусом судові органи не можуть здійснювати функції нотаріальної контори.

Позивач посилається у позові на те, що вона позбавлена можливості оформити спадщину, тобто у нотаріальному порядку, однак у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, вчинена у встановленому законом порядку, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з чим викладені у позові обставини, за яких позивач не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, не підтверджуються належними на те доказами.

Також, із позовної заяви не представляється можливим визначити належним чином коло спадкоємців та предмет позовних вимог.

Таким чином, з огляду на безпідставність позовних вимог, оцінивши всі зібрані по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та не ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1296, 1298 ЦК України, ст.11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

18.10.17