Справа № 318/600/17
Номер провадження №2/318/343/2017
У Х В А Л А

"29" березня 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Комишня Н.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2017 року до Кам»янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Вважаю, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Як вбачається із даної позовної заяви, її подано та підписано представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги по цивільним справам від 11.03.2017 року.

Відповідно до п. 2 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відовідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

В силу п. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Пункт 3 ст. 56 СК України передбачає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно п.1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно п. 1. ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми Сімейного Кодексу України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має виключно один з подружжя, оскільки волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, які склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема в поданні позову про розірвання шлюбу.

Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Аналогічна позиція викладена в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного Кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, даний позов про розірвання шлюбу поданий особою, яка не має на це повноважень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення срави.

Таким чином, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу слід повернути позивачу, якому роз»яснити його право звернутися до суду із даним позовом особисто.

Керуючись п.3 ч.3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду (судді), якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.І. Комишня