Справа № 182/4251/17
Провадження № 2-н/0182/143/2017
У Х В А Л А

Іменем України

11.08.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу та заявлено вимогу про стягнення з ТОВ „Інтерпайп Ніко-Тьюб , третя особа ФССНВ України в м. Нікополі, на його користь 300 000 грн. заробітної плати.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що через отримання травми і встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності він не отримав від відповідача середню втрачену заробітну плату у повному обсязі.

Статтею 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч.3 статті 100 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо:

2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Ч.4 статті 100 ЦПК України передбачено, що про відмову у прийнятті заяви суддя постановляє ухвалу.

Згідно п. 9 постанови N 14 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 та доданих документів існує спір щодо порушення його прав та інтересів, які виникають із трудових правовідносин.

У змісті заяви та вимогах ОСОБА_1 не йдеться мова про те, що йому нараховано, але не виплачено належні суми заробітної плати, також відсутні документи, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документи, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документи, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, із доданих документів вбачається, що ТОВ „Інтерпайп Ніко-Тьюб заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником, тобто між сторонами існує матеріально-правовий спір, який повинен розглядатись в порядку позовного провадження.

Статтею 101 ЦПК передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 96,100, 101 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Розяснити ОСОБА_1 що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3