Справа № 185/6860/16-ц
Провадження № 2/185/265/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря - Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить (згідно уточнення до позову) визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 16 по вул.Кірова в м.Павлограді Дніпропетровської області.

Позов мотивовано тим, що позивач отримала у дар житловий будинок розташований за адресою: вул. Кірова, 16, м. Павлоград, Дніпропетровська область. Окрім позивача у даному будинку зареєстрований син позивача ОСОБА_2, однак з 2003 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає, жодних речей не має, а мешкає зі своєю сімєю за адресою по вул. Ватутіна, 18/5, м. Павлоград. За комунальні послуги відповідач не платить, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У звязку з реєстрацією відповідача у вищевказаній квартирі позивачу відмовляють в оформленні субсидії, у добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації не бажає.

Позивач у судове засідання не зявилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, проти задоволення позову заперечував. У запереченнях вказував, що згідно усної домовленості з позивачем в разі потреби він буде допомагати по господарству та в утриманні житлового будинку, позивач не повідомляла відповідача, щоб він у добровільному знявся з реєстрації. В судовому засіданні 20 лютого 2017 року відповідач пояснив суду, що дійсно з 2003 року не проживає за адресою реєстрації, особисті речі знаходяться за адресою: вул. Ватутіна, 18/5, м.Павлоград, до подання позову до суду у нього з матірю були нормальні стосунки, вказав, що бажав вселитись до житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Кірова, 16, м.Павлоград, Дніпропетровська область, після звернення матері до суду, проте мати не дозволила, до міліції з цього питання не звертався, позовів до суду про вселення не подавав.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок № 16 по вул. Кірова у місті Павлоград Дніпропетровської області, на підставі договору дарування житлового будинку від 04 жовтня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого за р.№ 3609, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У вказаному будинку зареєстровано місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у судовому засіданні підтвердив відповідач, що також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 02 лютого 2017 року, довідкою, виданою квартальним комітетом № 5 м.Павлоград від 06 серпня 2016 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2.

Відповідно до акту від 12 березня 2016 року, складеного головою квартального комітету № 5 м. Павлоград ОСОБА_5 та підписаного сусідами: ОСОБА_6 (вул. 17 Вересня, 17), ОСОБА_7 (вул. Кірова, 17), за адресою вул. Кірова, 16 м. Павлоград зареєстрований ОСОБА_2, проте з 2003 року не проживає.

У судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що проживає разом із сімєю за адресою: АДРЕСА_1, з 2003 року, та за цією адресою знаходяться особисті речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до положень ч.ч. 1,4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на матеріали справи та пояснення відповідача у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що відповідачем не наведені докази поважності причин його не проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2003 року. Доказів існування домовленості між сторонами у справі щодо зберігання права відповідача на користування житловим приміщення у разі його відсутності понад рік суду не надані.

Відповідно до розпорядження голови Павлоградської міської ради Дніпропетровської області «Про зміну назв вулиць та провулків міста Павлограда» від 17 лютого 2016 року в рамках ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» у місті Павлоград перейменовані вулиці, зокрема, вулиця «Кірова» перейменована на «Кутузова Михайла».

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Кутузова Михайла, 16, м. Павлоград Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Кутузова Михайла, 16, м. Павлоград Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. О. Врона