Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/571/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді - Сірик І.С.

секретаря - Барабащук О.А.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Кадубівці, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати за нею після її смерті право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 03 грудня 1999 року, померла ОСОБА_3 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_1 Спадкоємцями її майна за законом є вона та ОСОБА_4, який помер в 2005 році та ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які на момент смерті не були непрацездатними та права на обов»язкову частку в спадщині за заповітом не мають. Останні в установлений законом строк фактично не вступили у володіння та управління спадковим майно, спадщину не прийняли, на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею не проживали, спадкове майно в належному стані не підтримували.

ОСОБА_1 від спадщини не відмовилась, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з нею, після її смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, шляхом проведення ремонту будинку, підтримки господарства в належному стані та обробки присадибної земельної ділянки. З метою оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтували вищенаведеним, просили задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та її представника, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.11.2001 року. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області.

Судом встановлено, що зазначений житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями належав померлій ОСОБА_3, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, копією інвентарної справи, довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ № 44 від 14.02.2017 року, випискою з по господарської книги №165, договором купівлі продажу від 21 травня 1980 року укладеним між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, довідками виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №142 від 16.01.2017 року, № 946 від 29.03.2017 року, №945 від 29.03.2017 року, №390 від 09.02.2017 року, №944 від 29.03.2017 року.

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 527 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом також встановлено, що 03.12.1999 року спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року був складений заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради за реєстровий за №1, згідно якого остання все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 вказаний заповіт на час відкриття спадщини змінений та скасований не був. Вказане вбачається із заповіту, довідки виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №943 від 29.03.2017 року, копією свідоцтва про народження серії ЯЛ № 803799 від 04.02.1954 року.

Відповідно до ст. ст. 534, 535 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

На виконання зазначених вимог закону судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_3 при спадкуванні за заповітом відсутні, що підтверджується копією довідки Кадубовецької сільської ради № 943 від 29.03.2017 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 від спадщини не відмовилася, в шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном: управляла обробляла присадибну земельну ділянку, провела ремонт будинку, що є об'єктом спадкового майна. Спадкове майно перебуває у фактичному користуванні у позивача, інших претендентів на спадщину не має.

Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і такий факт необхідно встановити.

Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що вбачається із заяви №360 від 16.04.2006 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи №273/2006 Заставнівської державної нотаріальної контори, що витребувана судом та досліджена в судовому засіданні, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №262/02-31 від 21.02.2017 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №5418424 від 16.06.2006 року.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

З довідки виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №945 від 29.03.2017 р. вбачається, що згідно з записом у погосподарській книзі за № 2 по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області, значаться земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га., яка згідно рішення виконкому Кадубовецької сільської ради №6/3 від 29.12.1993 року було передана в безоплатне користування ОСОБА_3

В довідці Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 390 від 09.02.2017 року зазначено, що згідно по господарської книги №4 об»єкт по господарського обліку №0173, сторінка 165, житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області належить ОСОБА_3

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області побудований на відведеній ділянці, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, головою домогосподарства указала спадкодавця ОСОБА_3, то остання набула право власності на спірний житловий будинок, проте не оформила право власності на нього належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно звіту про оцінку майна, характеристики будинку, господарських будівель та споруд їх вартість становить 35029 (тридцять п»ять тисяч двадцять дев»ять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області, що складається: житлового будинку під літ «А», загальною площею 35 ,70 м.кв. житловою площею 28,50м.кв.; погребу під літ «Пг», вбиральні під літ. «Б», хвіртки-ворота № 1, огорожі № 2, всього інвентаризаційною вартістю 35029 (тридцять п»ять тисяч двадцять дев»ять) грн. в порядку спадкування за заповітом після матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сірик І.С