________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/4482/17
Провадження № 2/520/7324/17
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21.04.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал-Жаботинського» в особі засновників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

13.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить солідарно стягнути з засновників ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, збитки за невиконання умов договору № 15.02.1.360 від 16.12.2015 року у розмірі 548 910,00 грн. та збитки за невиконання умов договору № 15.02.1.361 від 16.12.2015 року у розмірі 556 200,00 грн.

Ціна позову визнана у розмірі 1 105110,00 грн.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на все майно засновників ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Мотивуючи заяву тим, що ціна позову визначена у розмірі 1 105110,00 грн., а тому на його думку, відповідачі будуть уникати виконати своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме дише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована і недоведена, оскільки суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме накладення арешту на все майно засновників ОК «Набережний Квартал-Жаботинського», а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, всупереч положень ч. 3 ст. 153 ЦПК України є не співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суд також враховує, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, можуть перешкоджати господарській діяльності відповідача ОК «Набережний Квартал-Жаботинського».

При цьому суд зазначає, що стороною позивача відповідно до положень постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не надано жодних доказів на підтвердження вимог, заявлених у заяві про забезпечення позову, а саме посилання на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, суд вважає не достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про заходи забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.