Справа № 148/994/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - ОСОБА_3, про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 226/2035/12, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, відповідач виконує свої обов'язки недобросовісно, аліменти не сплачує, хоча матеріальне становище дозволяє йому здійснювати виплати на утримання сина.

На думку сторони позивача, матеріальне становище відповідача істотно покращилося, зазначені обставини підтверджуються тим, що відповідач приховує свої заробітки і доходи, має два автомобілі, власний житловий будинок та здійснює будівництво автомобільного гаража.

Зазначені обставини змусили ОСОБА_1 звернутися до суду з даним позовом, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі - 800 грн.

Позивач і її представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові, а також представник позивача пояснив, що дитина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє у зв'язку з чим, потребує збільшення видатків на своє утримання.

Відповідач і його представник, позов не визнали посилаючись, на те, що у відповідача є інша сім'я, факт зміни його матеріального становища не підтверджено, крім того, представник відповідача, зазначив, що вимоги позивача є незаконними з огляду на те, що передбачають зміну способу присудження аліментів.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала, що проти позову заперечує і просить відмовити у його задоволенні, оскільки вона також є отримувачем аліментів від відповідача та у випадку збільшення суми коштів, які виплачуються позивачу, її дитина може потрапити у скрутне матеріальне становище, однак зазначена заява є сумнівною, оскільки зі слів учасників процесу, ОСОБА_3 перебуває за межами України, а тому суд не бере дану заяву до уваги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив, що у відповідності до постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області від 11.09.2015, на підставі виконавчого листа № 226/2035/12 від 27.08.2012, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7).

Відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області за № 2-233/2007 від 14.02.2007, з відповідача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 16).

Згідно довідки № 181 від 06.06.2017, виданої Тульчинською міською об'єднаною територіальною громадою, ОСОБА_1 проживає, за адресою: АДРЕСА_1, на її утриманні перебуває син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

У відповідності до довідки № 236 від 05.07.2017, виданої Тульчинською міською об'єднаною територіальною громадою, відповідач проживає, за адресою: АДРЕСА_2, у складі сім'ї: дружина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, синів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 37), а також згідно іншої довідки від 06.07.2017, виданої Тульчинським районним центром зайнятості, ОСОБА_2 з 11.10.2016 перебуває на обліку як безробітний (а.с. 38).

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 ПП ВСУ «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пунктом 17 цієї ж постанови встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі статей 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи оцінку пояснення представника відповідача щодо незаконності вимог позивача, суд приходить до висновку, що зазначене твердження спростовується правовою позицією Верховного Суду України у справі № 143цс13 від 05.02.2014, у якій зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», якою встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1777 грн., а тому, відповідно, розмір аліментів для дитини даного віку не може бути меншим 888,50 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є платником аліментів на іншу дитину, безробітний, хоча працездатний та може працювати, у зв'язку з чим, зобов'язаний забезпечувати утримання сина, аліменти, які стягуються з нього визначені у розмірі меншому ніж встановлено законом, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Враховуючи, що суд при вирішенні питання про зміну розміру аліментів позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі заявленій позивачем - 800 грн., однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави - 640 грн., а також на користь позивача витрати на правову допомогу - 1000 грн. На підставі викладеного і керуючись ст. 180 - 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57- 60, 64, 88, 169, 209 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований, за адресою : АДРЕСА_2 а фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_3, за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області у цивільній справі за № 226/2035/12 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення повноліття дитиною на тверду грошову суму у розмірі 800 (вісімсот) гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2017.

Суддя: