Справа № 357/6835/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. , при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди,
В червні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позов обґрунтований тим, що 07.07.2015 року відповідач позичила у позивача 4 200 гривень та обіцяла повернути їх протягом місяця після цього, про що видала йому відповідну розписку.
Посилаючись на те, що строки повернення боргу пройшли, а відповідач борг не повертає, він неодноразово звертався до неї з проханням та вимогою повернути їй гроші, але вона на це не реагує, стала уникати його, переховуватись, все це негативно відбивається на його самопочутті, здоров'ї, кліматі в сім'ї, його взаємовідносинах з членами сім'ї, просив стягнути з відповідача на свою користь 4 200 гривень боргу, 1 800 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.
07.07.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрите провадження по справі та призначений судовий розгляд на 10.08.2017 року.
В зв'язку з тим, що сторони в призначене судове засідання не з'явились, судовий розгляд був відкладений.
На судове засідання призначене на 28.09.2017 року сторони не з'явились повторно, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.
Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Постановляючи ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, суд виходив з того, що за змістом ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд врахувує, що відповідач не з'явився до суду повторно, про час та місце судових засідань повідомлялась належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходиило, причини неявки суду не повідомляла, а позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
07.07.2015 року відповідач надав позивачу розписку про отримання грошових коштів в розмірі 4 200 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1046 ЦК України).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки (висновок щодо застосування норми права викладений в постанові Верховного Суду України № 6-487цс17 від 12.04.2017 року).
За умовами розписки від 07.07.2015 року відповідач засвідчив, що він отримав від позивача в строкову позику грошові кошти в сумі 4 200 грн. та зобов'язався повернути протягом місяця 2015 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України), а у особи виникає право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Докази, які спростовують встановлені в судовому засіданні обставини справи відповідачем не надані.
Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що завдана моральна шкода позивача внаслідок протиправних дій відповідача відповідає грошовій сумі в розмірі 500 гривень, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 07.07.2015 року в розмірі 4 200 грн., 500 грн. моральної шкоди та 640 грн. судового збору.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя А. Ю. Цуранов