Провадження №2-о/760/146/17
Справа №760/2426/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника заявника- ОСОБА_11

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить встановити факт, що його мати ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, а він є його племінником.

Посилається в заяві на те, що його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після першого шлюбу його мати змінила прізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2».

При укладенні шлюбу з його батьком ОСОБА_4, прізвище його матері з невідомих причин було зазначено замість «ОСОБА_2» «ОСОБА_2».

При зверненні до Солом'янського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУ юстиції у м. Києві щодо внесення змін до актового запису про шлюб №12 від 02 березня 1949 року матері ОСОБА_2, складеного виконавчим комітетом Гостомельської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, йому було відмовлено з підстав відсутності відомостей про зміну прізвища в реєстрах.

Після смерті його дядька ОСОБА_3 залишилася спадщина, він є його єдиним спадкоємцем, однак не може оформити спадщину в зв»язку з допущеними помилками при написанні прізвищ при оформленні документів.

Виходячи з того, що в іншому порядку вирішити дане питання неможливо, просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала.

Представник зацікавленої особи надав до суду письмові пояснення і просить розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За правилами ст. ст. 235, 256 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, дядько заявника.

Мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлий є рідними братом та сестрою.

Дані обставини підтверджуються Свідоцтвами про їх народження, з яких вбачається, що їх батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Зі Свідоцтва про укладення шлюбу між батьками заявника вбачається, що на момент його укладення в 1949 році його мати мала прізвище ОСОБА_2, а після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_2.

З довідки сільської управи села Гостоміль від 02 червня 1943 року про склад сім»ї вбачається, що мати та дядько заявника зазначені членами однієї сім»ї.

/ а.с.8; 13 - 14; 16 /

Висновком про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного стану, вчиненим Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві №296 від 22 грудня 2016 року підтверджується, що в актовому записі про перший шлюб матері заявника №576 від 28 лютого 1946 року, складеним Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у м. Києві, прізвище, ім'я, по батькові осіб, що реєструють шлюб зазначено: «ОСОБА_8 та ОСОБА_2».

В актовому записі про другий шлюб матері заявника №12 від 12 березня 1949 року, складеним виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради м. Ірпеня Київської області, прізвище, ім'я, по батькові осіб, що реєструють шлюб зазначено «ОСОБА_4 та ОСОБА_2», прізвище після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

/ а.с.17 - 20/

Крім того, з погодження виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Києва від 14 липня 1971 року вбачається, що ним не заперечувалося проти дарування матір»ю заявника ОСОБА_2 квартири в належному їй на праві власності будинку своїй матері ОСОБА_6, тобто особі. яка зазначена матір»ю в Свідоцтвах про народження матері та дядька заявника.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

В п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України зазначено, і це ж роз»яснено у вище приведеній постанові Пленуму Верховного Суду України, у заяві про встановлення факту має бути зазначено, який саме факт просить встановити заявник та з якою метою.

Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажає заявник.

Звертаючись до суду, заявник посилається на те, що він, як племінник померлого, за законом спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини.

З цього випливає, що заява про встановлення юридичного факту не може бути предметом судового розгляду, якщо при зверненні до суду з метою його встановлення заявник не ставить перед собою жодної мети.

Юридично важливим факт визнається за умови, якщо для досягнення поставленої заявником мети він має правоустановче значення.

Тобто, з точки зору даної норми закону та роз»яснень Верховного Суду України випливає, що встановлення фактів, які не мають юридичного значення, є безпредметними.

Звертаючись до суду, заявник посилається на те, що він, як племінник померлого, за законом спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини.

Дані обставини не спростовуються і поясненнями зацікавленої особи в справі.

Таким чином, заява про встановлення факту його родинних відносин з померлим ОСОБА_3 є обгрунтованою.

В той же час, ні в заяві при зверненні до суду, ні в судовому засіданні представник заявника не пояснила, з якою саме метою заявник просить про встановлення факту спорідненості між матір»ю та дядьком і які саме юридичні наслідки для нього потягне за собою його встановлення.

Враховуючи викладене вище правове обгрунтування, суд вважає, що встановлення факту спорідненості між матір»ю та дядьком заявника не тягнуть за собою для нього таких наслідків, а тому підстави для встановлення такого факту відсутні, оскільки мета звернення заявника до суду є досягнутою встановленням факту його родинних відносин з померлим спадкодавцем.

Керуючись ст.с.234-235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дядьком ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя