Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2014 року, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між ними не склалось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків.

Крім того відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться її життям та здоровям, не займається вихованням дитини.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмір по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2014 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №098776 виданим 10 червня 2014 року виконавчим комітетом Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 10 червня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис №1. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №236196 виданим 04 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася 18 травня 2015 року в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1369. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилася.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально. Позивач втратила до відповідача почуття любові. Від надання терміну для примирення представник позивача в судовому засіданні відмовився, перспектив для збереження сімї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1426 гривень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання доньки, не приймає участь у її утриманні та вихованні, враховуючи вимоги розумності та справедливості, позивач на даний час не працює у звязку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за донькою, не подав заперечень з приводу заявлених позовних вимог, а також суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки при подачі позову до суду за позовну вимоги про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.110-112,160,180-182 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 10 червня 2014 року виконавчим комітетом Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис №1 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій суму в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 30 червня 2017 року до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в розмірі 640,00 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :