АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №756/9581/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3936/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26 лютого 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу в кредит кошти у розмірі 29300 доларів США на строк до 21 лютого 2015 року.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 82264,37 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи», подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи», підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 лютого 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №53, за умовами якого банк надав відповідачу в кредит кошти у розмірі 29300 дол. США під 13 % річних, строком до 21 лютого 2015 року.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №53 від 26 лютого 2008 року.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У відповідності до положення ст. 526 ЦПК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою та змінюваною. Тип процентної ставки визначається договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки, (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є позивач, у кредит грошові кошти у розмірі 29300 доларів США.

Позивач вказує, що ОСОБА_3 допустив неналежне виконання умов укладеного договору, внаслідок чого станом на 30 червня 2016 року має заборгованість за кредитним договором №53 від 26 лютого 2008 року у загальній сумі 3309,85 доларів США, у тому числі заборгованість за кредитом - 2587,96 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 721,89 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 82264,37 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи», стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №53 від 26 лютого 2008 року у розмірі 60840,32 грн., у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 7300,26 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 80,78 доларів США, пеня - 230,66 доларів США.

Вказане рішення суду боржник ОСОБА_3 виконав в повному обсязі до початку примусового виконання рішення суду, що підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30 січня 2015 року та про закінчення виконавчого провадження від 16 квітня 2015 року та квитанціями від 01 вересня, 14 листопада, 24 листопада, 01 грудня та 13 грудня 2014 року про сплату на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» грошових коштів у загальній сумі 60840,32 грн.

Відтак, у позивача були відсутні підстави для нарахування заборгованості по кредитному договору №53 від 26 лютого 2008 року, станом на 30 червня 2016 року у зв'язку з її погашенням боржником у грудні 2014 року по кредитному договору, за яким кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 21 лютого 2015 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: