Справа № 349/882/17
Провадження № 2/349/455/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 серпня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

секретаря судового засідання Сірко І.В.

позивачки ОСОБА_2

представника служби в справах дітей Базилевич І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2. звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до ОСОБА_5., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби в справах дітей з питань опіки, піклування та усиновлення Рогатинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві зазначено, що позивачка з 31 серпня 2011 року по 23 грудня2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі. Від спільного проживання у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_4. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач по справі проживає окремо від сім'ї, фактично з часу народження з дитиною не спілкується, не виховує її, не цікавиться її життям. Така поведінка відповідача свідчить, що він збайдужів до дитини. Просила позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що відповідач проживає окремо від малолітньої дочки, не цікавиться нею, не займається вихованням, не сплачує аліментів, присуджених рішенням суду, хоча має таку можливість, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дочка не бачила батька, не спілкувалася з ним, фактично не знає його. При спілкуванні у соціальних мережах він не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, зобов'язувався надати згоду на позбавлення його батьківських прав, однак належним чином документи не оформив та не направив на її адресу. Просила позов задовольнити.

Представник служби в справах дітей з питань опіки, піклування, усиновлення Рогатинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 вважає за доцільне та в інтересах дитини позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дочки. Батько не виявляє бажання спілкуватися з дитиною навіть у соціальних мережах, хоча має таку можливість. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, хоча про день, час і місце судового засідання був повідомлений належний чином та у встановленому законом порядку через оголошення в пресі.

Небажання відповідача надавати докази для обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачкою, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши доводи позивачки, представника служби в справах дітей, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 01 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Шлюб між ОСОБА_2. і ОСОБА_1. розірвано у встановленому законом порядку, що підтверджується рішенням Рогатинського районного суду від 23 грудня 2013 року, яке набуло законної сили 02 січня 2014 року.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації №17 від 26 липня 2017 року визнано за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 26 травня 2017 року, характеристикою, виданою ДНЗ "Малятко", довідкою №491 від 23 травня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Букачівської селищної ради відповідно до яких вихованням малолітньої дочки займається мати дитини, батько проживав в смт. Букачівці з серпня 2011 року по грудень 2011 року, дитина перебуває на утриманні матері.

ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом з матір'ю, братами та малолітною дочкою, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою-характеристикою №151 від 18 травня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Букачівської селищної ради.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 дано роз'яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), які дані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім способом дії на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За наведених вище в рішенні обставин і доказів суд приходить до висновку, що відповідач, як батько, ухиляється від виконання обов'язку по вихованню дочки, морально її не підтримує, з дочкою не спілкується, не проявляє щодо неї батьківської турботи. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання.

ОСОБА_1 не спілкується з дочкою, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоч має таку можливість. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками через що його слід позбавити батьківських прав.

Судом встановлено, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав не буде суперечити інтересам дитини, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212,214,224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця Екваторіальної Гвінеї, останнє відоме місце проживання якого АДРЕСА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дочкии ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини для внесення відповідних відміток в актовий запис №228 від 01 лютого 2012 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що був складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя: О.О.Лошак