Справа № 2-1/10 Головуючий у І інстанції Іванюта Т. Є.
Провадження № 22-ц/780/2301/17 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 29 03.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участі секретаря Нагорна Г.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, Головне управління Державного казначейства України, Головне територіальне управління юстиції у Київській області про відшкодування збитків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

УСТАНОВИЛА:

у листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу їй виконавчого листа, оформленного належним чином без помилок та про поновлення їй строку пред'явлення виконавчого листа посилаючись на те, що 18 червня 2010 року Кагарлицьким райсудом було винесене рішення суду про стягнення з ГУ юстиції в Київській області шляхом списання коштів з розрахункового рахунку ГУ Державного Казначейства України на її користь збитків.

Заявниця раніше одержувала на руки виконавчий лист, однак його було повернуто без виконання у зв'язку з пропуском строку пред'явлення для його виконання.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року поновлено ОСОБА_2 строк для пред'явлення виконавчого листа № 2-1/10 від 18.10.2010р, виданого Кагарлицьким районним судом 11.03.2015 року до виконання.

Однак, оскільки у виданому їй виконавчому листі було невірно зазначено в якості боржника Державне казначейство України замість Головного управління юстиції в Київській області, цей виконавчий лист було повернуто заявниці без виконання.

03.11.2016 року Головне управління Державної казначейської служби України втретє повернуло ОСОБА_2 виконавчий лист без виконання, зазначивши про пропущення заявником строків для його пред'явлення, а також необхідністю уточнення назви боржника.

Посилаючись на викладені обставини, заявниця знову просила суд визнати їх поважними причинами для пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та видати їй належним чином оформлений виконавчий лист із правильним зазначенням найменування боржника.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Внесено виправлення до виконавчого листа, вказано боржником Головне територіальне управління юстиції у Київській області. Поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа №2-1/10, виданого Кагарлицьким райсудом про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Київській шляхом списання коштів з розрахункового рахунку Головного Управління Державної Казначейської служби України у Київській області на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 98 381,92 грн., матеріальні збитки 24 151,50 грн., 7163 грн.81 коп. за надання правової допомоги, 2386,16 грн. судових та транспортних витрат, провівши списання зазначених коштів з розрахункового рахунку, що належить Головному територіальному управлінню юстиції в Київській області, до виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Кагарлицьким районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в порушення положень ст. 371 ЦПК України, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви не зазначив, причин, які були визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З сукупного аналізу вказаних статей вбачається, що підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є пропуск вказаного строку з причин, які є поважними.

При цьому, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, в чинному законодавстві не визначено, суд, відповідно до ст. 212 ЦПК, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні доданих до заяви доказів та вивченні вказаних в заяві обґрунтувань.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

На дотриманні вказаних принципів наголошує і Конституційний Суд України в рішенні № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, зазначаючи, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перевіряючи обґрунтованість заяви ОСОБА_2, суд враховує лише причини пропуску нею строку на пред'явлення виконавчого листа починаючи з 28 жовтня 2015 року, тобто з дати, коли ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_2 вже було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа № 2-1/10 від 18.10.2010р., виданого Кагарлицьким районним судом 11.03.2015 року. Вказана ухвала не була оскаржена і набрала законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась із виконавчим листом до Головного управління Державної казначейської служби України, однак 26.11.2015 року виконавчий лист було їй повернуто без виконання у зв'язку з тим, що останній був оформлений з порушенням установлених вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - визначено неналежного боржника, не зазначено код ЄДРПОУ. (т. 2 а.с. 240-242)

08 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до Кагарлицького районного суду Київської області про внесення змін до виконавчого листа для надання можливості належного його виконання, до заяви додала оригінал виконавчого листа.

21.12.2015 року ОСОБА_2 повторно звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області із заявою про направлення їй належним чином оформленого виконавчого листа.

Не отримавши на свої звернення належної відповіді, ОСОБА_2 направляла скарги на ім'я голови Кагарлицього районного суду Київської області та до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо неможливості виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 вересня 2016 року Кагарлицький районний суд Київської області направив на адресу заявника виконавчий лист по справі № 2-1/10 від 18.10.2010р., який був нею отриманий 24 жовтня 2016 року. (т. 2 а.с. 256-257)

З відповіді Головного управління Державного казначейства України від 03.11.2016 року вбачається, що виконавчі листи, подані ОСОБА_2 повертаються заявнику без виконання у зв'язку з пропуском строку пред'явлення їх до виконання, а також у зв'язку з необхідністю уточнення назви боржника. (т. 2 а.с. 263 )

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності поважних причин для пропуску заявником ОСОБА_2 строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий строк було нею пропущено з об'єктивних причин, що від неї не залежали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення підлягають відхиленню, оскільки навіть за відсутності належного обґрунтування рішення, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області - відхилити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Приходько К.П.