Справа № 180/1145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем Ганоченко Л.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона знаходилась з відповідачем у шлюбних стосунках з 14 лютого 2014 року. 11 липня 2016 року у них народився син ОСОБА_3. З червня 2017 року проживають окремо один від одного. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1426 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Під час судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до такого.

Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обовязку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК Україниспособи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як встановлено судом, на час розгляду справи сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю, домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що позовні вимоги визнані відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Відповідно зі ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 17 липня 2017 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 10, 11, 88, 174, 213-215, 292, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_4

Вступну та резолютивну частину рішення суду проголошено в судовому засіданні 08 серпня 2017 року. Повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2017 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна