Справа № 219/840/17
Провадження № 2/219/1297/2017
20 квітня 2017 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі Лісановій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на вимогах позовної заяви наполягає, просить її повністю задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а також просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у сумі 420 грн. 00 коп.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про день, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.
Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Єнакіївському міському суду Донецької області, здійснюється Артемівським міськрайонним судом Донецької області.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальнику, кредитні кошти (кредит) в національній валюті в сумі 69 091 грн. 00 коп., а Позичальник ОСОБА_1 зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у договорі.
За користування кредитними коштами відповідач зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних. Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3 кредитного договору.
Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, Банком було укладено: Договір іпотеки від 18 лютого 2008 року з ОСОБА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Єнакіївського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого за № 1681, в реєстрі заборон за № 1682, за умовами якого Відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 66,8 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та є власністю Іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу від 18 лютого 2008 року укладеного між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Єнакіївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1676, також внесено запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстраційним номером 2698843. (а. с. 18-20).
29 вересня 2015 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2 за Договорами іпотеки та Договору факторингу № 27 від 21.09.2015 року, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 18 лютого 2008 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (а. с. 25-27).
За умовами Розділу 4 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим Договором.
Враховуючи той факт, що кредитні кошти боржнику надавались в національній валюті, предмет іпотеки не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (абзац 2 частини 1 статті 614 ЦК).
Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання.
Так, статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Цивільний кодекс України, крім обов'язку належного виконання зобов'язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно з частиною 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пункт 4.1. Договору іпотеки передбачає право позивача звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання позичальником зобовязання, тобто повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Кредитним договором строки.
Стаття 33 Закону України Про іпотеку передбачає право звернути стягнення на Предмет іпотеки при невиконанні боржником забезпеченого іпотекою зобовязання.
Відповідно до підпункту 4.2.1. пункту 4.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки може бути здійснено зокрема за рішенням суду.
Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.
При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 «Про іпотеку».
Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України.
Статтею 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Також, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дій договору.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат. понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник. який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким і поте ко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 12. Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків. встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.
Таким чином, позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 048 грн. 00 коп. та під час судового розгляду - витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у сумі 420 грн. 00 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті з відповідача у повному обсязі.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 88,107, 110, 114, 118-120,158, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 526, 527, 530, 589, 631, 1046-1056 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір у розмірі 2 048 (дві тисячі сорок вісім) грн. 00 коп. та витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.П.Харченко