Справа №127/5277/17
Провадження № 2/127/2681/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного агентства автомобільних доріг України про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного агентства автомобільних доріг України про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Суд, звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Але як слідує зі змісту позовної заяви, позивач просить скасувати наказ №112-к від 21.02.2017 року, що лише пов'язаний з виконанням рішення про поновлення позивача на роботі, а тому позивачу слід сплатити судовий збір.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: УДКСУ у м. Вінниці, 22030101; код ЄДРПОУ банку: 38054707; банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області; МФО: 802015; рахунок: 0002.

Крім того, відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Заявляючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач обґрунтовує вказану вимогу положення ст.ст.116,117 КЗпП України, вказуючи на несвоєчасність розрахунку при звільненні, що не є ідентичним. Позивачу слід визначитися з обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також звернути увагу на положення ст.235 та ст.236 КЗпП України, які регулюють стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Крім того, при визначенні розміру середнього заробітку, слід звернути увагу на положення ст. 27 Закону України «Про оплату праці» та постанову Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до ухвали суду від 14.03.2017 р. позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та визначено строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху двічі направлена позивачу ОСОБА_1

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 отримав 22.03.2017р. та 12.04.2017 р. Станом на 25.04.2017 р. позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ч. 2 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного агентства автомобільних доріг України про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя