УХВАЛА

судового засідання

13 травня 2017 рокуСправа №451/1127/16-ц
Провадження № 2-р/451/4/17

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Крета А.І.

при секретарі судового засідання Загайській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радехові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 подану представником ОСОБА_2 про розяснення рішення суду у справі за позовом про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся через свого представника ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області із заявою про розяснення рішення суду.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2016 року у справі за позов ОСОБА_1 до Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування, позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8555 га, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Проте, позивач після отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та набрання законної сили рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2016 року звернувся до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно повідомлено, що у державній реєстрації прав на дану земельну ділянку йому буде відмовлено. А саме, у звязку з відсутністю ознак тотожності земельних ділянок, на які визнано право власності за ним на підставі рішення суду та земельних ділянок, на які видано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. А тому, з метою державної реєстрації обтяжень прав на земельні ділянки позивач звернувся до суду для розяснення рішення Радехівського районного суду від 21 жовтня 2016 року.

Позивач до суду не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач до суду свого представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак, був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що неявка сторін та їх представників, повідомлених належним чином про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглянути таку заяву по суті за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї докази на предмет відповідності вимогам належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2016 року визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8555 га, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Дані земельні ділянки складаються із земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1, 4860 га, площею 0,1962 га та площею 0, 1733 га, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Судом також встановлено, що 22 лютого 2017 року відділом Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області позивачу було видано витяги з Державного земельного кадастру на наступні земельні ділянки: площею 1,4860 га із кадастровим номером :07:000:0259, площею 0,1962 га із кадастровим номером :08:000:0323, площею 0,1733 га із кадастровим номером :08:000:0501.

Відповідно до ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В силу вимог ч.1 ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно ч.ч.3-5,9,10 ст.79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем було сформовано земельні ділянки, оскільки їм було присвоєно кадастровий номер. Однак, оскільки таке формування відбулося після набрання рішенням законної сили, за розясненням якого звернувся позивач, то відомості про кадастровий номер земельних ділянок в рішенні суду не були зазначені.

Проаналізувавши зміст рішення суду, за розясненням якого звернувся позивач, а також надані витяги з державного земельного кадастру суд приходить до висновку про тотожність відповідних земельних ділянок. А саме, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2016 року у справі № 451/1127/16-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8555 га, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, які складаються із земельних ділянок площею 1,4860 га із кадастровим номером :07:000:0259, площею 0,1962 га із кадастровим номером :08:000:0323, площею 0,1733 га із кадастровим номером :08:000:0501.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що рішення суду, про розяснення якого просить позивач, не підлягає виконанню в примусовому порядку. Згадане рішення суду за своєю правовою природою є правовстановлюючим документом та однією з підстав виникнення цивільних прав і обовязків особи в розумінні ч. 5 ст. 11 ЦК України.

Судом також встановлено, що позивачем у своїй заяві не було порушено питань про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення.

А відтак суд не вбачає правових підстав для відмови в задоволенні даної заяви. Натомість суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву і викласти більш повно та ясно ту частину рішення (резолютивну), розуміння якої викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення суду і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст.ст.181,190 ЦК України, ст.ст.79,79-1 ЗК України, ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 3,57-64, 212-215,221 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про розяснення рішення суду задовольнити повністю.

Розяснити, що резолютивну частину рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2016 року у справі № 451/1127/16-ц (провадження № 2/451/478/16) слід розуміти саме таким чином, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8555 га, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на які у порядку спадкування визнано за ОСОБА_1 є тотожними земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4860 га із кадастровим номером :07:000:0259, площею 0,1962 га із кадастровим номером :08:000:0323, площею 0,1733 га із кадастровим номером :08:000:0501, що розташовані на території Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_3