У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особа представника ОСОБА_3 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі філії ПАТ КБ«Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 09/2008/29/70755030, згідно умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 114 тис. доларів США строком до 26 червня 2015 року на умовах сплати відповідачем 13,4 % річних.

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачена порука, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов'язується відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору.

Відповідачі належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконали, внаслідок чого станом на 08 червня 2011 року утворилася заборгованість у розміром 815 014,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 677 404,16 грн; заборгованість за відсотками - 64 067,23 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору - 5 803,11 грн;, штраф за порушення вимог кредитного договору - 67 740,38 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року позов ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030 на загальну суму 815 014,89 грн, в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту - 677 404,16 грн; заборгованість за відсотками - 64 067,23 грн; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору - 5 803,11 грн; штраф за порушення вимог кредитного договору - 67 740,38 грн.

У задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030 залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог банку заявлених до ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржувалося, тому не було предметом апеляційного перегляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не виконали своїх зобов'язань перед кредитором, а тому відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 554, 1050 ЦК України з них підлягає стягненню на користь позивача в солідарному порядку сума заборгованості за кредитним договором.

Апеляційний суд залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, дійшов обґрунтованого висновку, що останній щомісячний платіж позичальником було сплачено 28 жовтня 2010 року, отже прострочена заборгованість за щомісячними платежами у нього виникла після 20 листопада 2010 року.

08 червня 2011 року ПАТ КБ «Надра» було направлено ОСОБА_2 повідомлення з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а 09 червня 2011 року банк звернувся з позовом до суду, тобто банком не порушено шестимісячний строк для звернення до поручителя.

Отже, суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості за кредитним договором, правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законне й обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог до поручителя, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особа представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов