Номер провадження: 22-ц/785/4927/17
Номер справи місцевого суду: 520/9439/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення матеріальної шкоди посилаючись на те, що 05.04.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» було укладено договір поліс АЕ/2086549 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вищезазначений договір було укладено на користь третіх осіб, які являються споживачами страхових послуг, таким чином при настанні страхового випадку користуючись даним договором потерпіла особа має право на отримання страхового відшкодування від страховика яким являється відповідач, у якого в свою чергу виникає обов'язок перед постраждалою особою виконати умови договору та сплатити суму страхового відшкодування відповідно до лімітів відповідальності визначеним договором АЕ/2086549.

25 грудня 2013 року, о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту М. Жукова, в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та з автомобілем «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль, який від удару здійснив наїзд на перешкоду - металеву огорожу. Внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

25.12.2013 року позивач звернулася до відповідача з повідомленням про ДТП, а 25.02.2014 року позивач подав відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до відповіді відповідача № 1536 від 12.06.2014 року позивача було визнано постраждалою особою й прийнято рішення про виплату їй суми страхового відшкодування у розмірі 24858,10 грн.

Однак незважаючи на своє зобовязання у встановлений законом строк відповідач не сплатив суму страхового відшкодування.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 43999,72 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2016 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2015 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 43999,72 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн..

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року, провадження у справі закрити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задвольняючи позов ОСОБА_3 суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року, о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту М. Жукова, в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та з автомобілем «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України», не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль, який від удару здійснив наїзд на перешкоду - металеву огорожу, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК 558208, власником автомобіля марки «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_3, є позивач.

Відповідно до довідки Державної автоінспекції МВС про ДТП, автомобіль «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження.

Згідно з рахунком-фактурою № 000001582 від 22 липня 2015 року ДП «Базіс Авто», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2013 року, становить 43999 грн. 72 коп.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, тощо. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У судовому засіданні відповідачеві ОСОБА_2 та його представнику було роз'яснено їхнє право, у порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи чи витребування інших доказів. Проте відповідач ОСОБА_2 та його представник не скористались цим правом.

Суд, вважаючи докази наявні в матеріалах справи достатніми для задоволення позову дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

З такою позицією суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Позивач в якості доказів суми заподіяної їй матеріальної шкоди надав до суду рахунок-фактуру № 000001582 від 22.07.2015 року, яка є ксерокопією, виготовлена невідомим автором, без підпису виконавця, без печатки та вихідних реквізитів. Зазначений документ судом помилково визнано належним доказом, на підставі якого задовольнив позов.

Колегія суддів ввжає, що викладені обставини судом з`ясовано неповно, висновок суду не відповідає викладеним обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог. Надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог не є достатніми для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький