Провадження № 6/229/19/2017
УХВАЛА

07 квітня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача,

встановив:

заявник товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернувся до суду із заявою про заміну стягувача.

В заяві заявник вказав, що 14 вересня 2010 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області №2-3827 задоволений позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_2 78096,24 грн. заборгованості, 790,27 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого грошові вимоги за кредитним договором №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого грошові вимоги за кредитним договором №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» просить замінити стягувача у цивільній справі №2-3827 від 14 вересня 2010 року, а саме: ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

В судове засідання представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», представник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_2 не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

14 вересня 2010 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області №2-3827 задоволений позов ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_2 78096,24 грн. заборгованості, 790,27 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого грошові вимоги за кредитним договором №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Вектор Банк» (а.с.6-8).

Відповідно до п. 2,3 договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфелю заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань за кредитними договорами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Нового кредитора - ПАТ «Вектор Банк» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 належного виконання кредитного договору №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 (а.с.8).

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого грошові вимоги за кредитним договором №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.9-10).

Відповідно до п. 2,3 договору внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфелю заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань за кредитними договорами.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 належного виконання кредитного договору №014/0064/82/110144 від 05 травня 2006 року, укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Статтею 378 ЦПК України передбачена можливість заміни сторони у виконавчому провадженні лише в одному випадку - у разі правонаступництва.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва (так само як і внаслідок виконання зобов'язання за боржника поручителем, майновим поручителем, або іншою третьою особою) буде пряма вказівка акта цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України), а також настання певних обставин, які мають юридичне значення.

Правонаступництвом у цивільному праві є перехід прав та обов'язків від однієї сторони до іншої за законом або угодою.

Відступлення права вимоги є однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні (ст. 512 ЦК). Однак, проаналізувавши правову природу самого відступлення права вимоги, стає очевидною неприпустимість його застосування під час виконавчого провадження.

По-перше, чинне законодавство не надає стягувачеві права уступити виконання судового рішення іншій особі, кредитор може уступити право вимоги тільки до прийняття рішення судом.

По-друге, слід звернути увагу на те, що законодавець встановлює вимогу щодо форми правочину при зміні кредитора у зобов'язанні. Відповідно до ст. 513 ЦК правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Отже, передатися можуть лише такі права, які кредитор набув унаслідок укладення певного правочину. Дійсно, первісні права виникли внаслідок укладення певного правочину, але після того, як ухвалено рішення суду, характер прав і обов'язків, які отримують сторони, набувають не договірного, а публічного характеру.

По-третє, ст. 515 ЦК встановлює обмеження відступлення права вимоги у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора. Суд вважає, що характер зобов'язання, яке випливає з рішення суду є саме таким, адже суд зобов'язує одну сторону вчинити певні дії на користь іншої сторони тобто таке зобов'язання несе персоніфікований характер.

Право вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 вже було реалізоване, судом було ухвалено відповідне рішення, заборгованість була вже стягнута саме на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль».

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає неправомірним відступлення права вимоги під час виконавчого провадження в зв'язку із публічно-правовим характером відносин, які виникають між сторонами після ухвалення рішення суду.

До того, суд зазначає, що заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, в той час як відносини, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, не мають характеру цивільно-правових у розумінні частини першої статті 1 ЦК України, а стороною, яка наділена правом вимоги, є стягував, а не кредитор.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Статтею 378 ЦПК передбачена заміна сторони виконавчого провадження, а не заміна стягувача у цивільній справі, як вказав заявник ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Ця стаття встановлює, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статусу стягувача і боржника сторони набувають після відкриття виконавчого провадження в разі виконання рішення суду, яким закінчується судовий розгляд справи.

Зі змісту заяви встановлено, що заявник просить суд замінити стягувача саме у виконавчому провадженні при виконанні рішення Дружківського міського суду Донецької області №2-3827 від 14 вересня 2010 року.

Стаття 378 ЦПК знаходиться у розділі VI ЦПК «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ'ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ У ЦИВІЛЬНИХ СПРАВАХ ТА РІШЕНЬ ІНШИХ ОРГАНІВ (ПОСАДОВИХ ОСІБ)». Сама назва розділу передбачає, що він регламентує порядок розгляду питань, які виникають саме при виконанні судових рішень.

Разом з тим, заявник не надав суду доказів на підтвердження того, що рішення Дружківського міського суду Донецької області №2-3827 від 14 вересня 2010 року знаходиться на виконанні.

Таким чином суд вважає, що у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача необхідно відмовити.

Керуючись ст. 383 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів з дня проголошення ухвали, якщо продовж цього строку не подана апеляційна скарга, або після розгляду апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С. О. Рагозіна