Справа № 355/702/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/4060/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 9 08.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Голуб С.А., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонду України, Баришівсько-Березанське відділення ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з зазначеною заявою, посилаючись на те, що у відповідь на її заяву від 29.03.2017 р. про доступ до публічної інформації та надання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків до Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області вона отримала відповідь з якої вбачається, що, після проведеної роботи по усуненню дублів та неточностей при формуванні реєстраційного номера облікової картки платника податків органом ДНІ ще 15.08.2003 р. її реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 було закрито через помилку в даті народження та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3. Крім того як вбачається з даного листа заявницю та її роботодавців не повідомили про зміну РНОКПП.

Після звернення заявниці до Баришівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області їй повідомило, що за її діючим РНОКПП НОМЕР_1 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування є дані за 2017 рік про її страховий стаж тривалістю сумарно 20 днів. При цьому у листі вказано, що надати виписку з реєстру за РНОКПП НОМЕР_2 неможливо, оскільки за довідкою, наданою 20.02.2017 р. Баришівсько-Березанським відділенням Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, цей номер не відповідає персональним даним заявниці.

Просила суд встановити факт нарахування на її користь РНОКПП НОМЕР_1 тієї заробітної плати (доходу) за період з 07.10.1987 по 17.01.2017 р., що була нарахована на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2, Встановити факт того, що відрахування до органів пенсійного фонду за період з 07.10.1987 по 17.01.2017 p., що були здійснені відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 її роботодавцями (радгоспом імені Комінтерну, правонаступником якого були КСП «Агрофірма Поділля» і ТОВ «Агрофірма Поділля», а також СТОВ «Деренківець» в особі філії «Поділля»), були здійснені відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 тих індивідуальних відомостей про застраховану особу та відомостей про нараховану заробітну плату, які обліковуються у органах пенсійного фонду та органі доходів і зборів відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2.

Встановлення даних фактів заявник обґрунтовує неможливістю реалізації її прав на пенсійне забезпечення.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви.

Не погоджуючись з рішенням суду заявник подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити її заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону у повному обсязі виконано.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не довела суду необхідність встановлення фактів, зазначених в заяві та неможливість їх встановлення іншими передбаченими законом шляхами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Заявник обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що встановлення даного факту необхідне їй для реалізації своїх пенсійних прав, проте представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Баришівському районі Київської області Гранько Т.Г. заперечив, що заявник зверталась до фонду за реалізацією своїх прав, також заявник не надала суду доказів того що їй будь-хто перешкоджав чи вона не має можливості реалізувати свої права.

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги заявник надає офіційні документи, які підтверджують доводи на які вона посилається, а саме: копію листа вих. № 473/4/10-01-08 від 29.03.2017 р. Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, архівну довідку Комунальної установи «Баришівський трудовий архів» від 15.05.2017 р. № 94 щодо ОСОБА_2 про нараховану їй заробітну плату за період з 1988 р. до 2012 p., довідку про заробітну плату для обчислення пенсії щодо ОСОБА_2 від Філії «Поділля» СТОВ «Деренківець» за період з 2012 р. до 2017 p., відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 20.02.2017 р. №10640, №10641.

Таким чином заявник не довела в чому полягає неможливість одержання чи відновлення документів, які підтверджують факти, які вона просить встановити.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому дане рішення є законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: