Справа № 212/2856/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 12917 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 вересня 2016 року уклала з відповідачем договір SP-0050 про надання послуг з виготовлення та встановлення метало пластикових вікон в належній позивачу квартирі № 44 в будинку № 11 на мкрн. 4-й Зарічний в м. Кривому Розі. Згідно договору строк виконання робіт був встановлений протягом 31 робочого дня з моменту укладення договору, загальна вартість робіт - 12862 грн. 04 вересня 2016 року позивач та відповідач уклали договір про завдаток, відповідно до якого позивач сплатила відповідачу 1350 грн. В подальшому на виконання умов договору позивач сплатила 07.09.2016 5500 грн., 09.09.2016 - 3500 грн., 12.10.2016 - 2562 грн. Таким чином, позивач сплатила відповідача загальну суму в розмірі 12912 грн. Однак, відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов'язання і не виконав роботи. На неодноразові звернення з проханням виконати роботи з встановлення вікон, ФОП ОСОБА_2 не виконав умови договору і станом на час звернення до суду відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, викликаних протиправними діями відповідача, пережила стрес, оскільки в зимовий період відчувала дискомфорт через слабке опалення, неповернення відповідачем грошових коштів негативно вплинуло на фінансове становище позивача. Крім того, просила відшкодувати понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову не надав, в зв'язку з чим суд за згодою позивача розглянув справу в заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 вересня 2016 року між ОСОБА_1 як замовником та ФОП ОСОБА_2 як виконавцем укладено договір індивідуального замовлення № SP-0050, за умовами п.1 якого виконавець зобов'язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність замовника ПВХ конструкцій профілю ПВХ WDS 4S загальною вартістю 12862 грн. за цінами виконавця. Договір містить підпис позивача та відбиток печатки ФОП ОСОБА_2 без його підпису(а.с. 15).

Згідно п. 2.2, 2.3 Договору завдаток становить 1300 грн., борг до передачі у власність складає 11562 грн.

Крім того, 04 вересня 2016 року між ОСОБА_1 як замовником, і ОСОБА_2, як представником поставщика - заводу «Стекло пласт» підписано угоду про завдаток на купівлю (установлення) металопластикових виробів, відповідно якому замовник сплатила поставщику завдаток в сумі 50 грн. (а.с. 16).

04 вересня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору, якою п. 2.3 було викладено в новій редакції: «до передачі у власність 6062 грн. (а.с. 7).

Тобто, після укладення договору і сплати позивачем відповідачу завдатку та частини вартості робіт залишилася сума до сплати в розмірі 6062 грн., яку відповідно до вказаної Угоди необхідно було сплатити в такі строки: 2020 грн. - 15.10.2016, 2020 грн. - 15.11.2016, 2022 грн. - 15.12.2016 (а.с.7).

Згідно наданих позивачем квитанцій кошти за виготовлення та встановлення ПВХ виробів сплачені нею 07.09.2016 в сумі 5500 грн., 09.09.2016 в сумі 3500 грн., 12.10.2016 в сумі 2562 грн., а також 04.09.2016 сплачено завдаток в сумі 1300 грн., всього сплачено відповідачу суму 12862 грн., а також 50 грн. сплачено відповідачу як представнику поставщика (а.с. 6, 10).

Згідно п.3.2 договору, після виконання п.3.1 договору, яким визначено обов'язок замовника сплатити вартість виробів в сумі 12862 грн., виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлений виріб протягом 31 робочого дня з моменту укладення договору; якщо виріб має нестандартну комплектацію, строк передачі у власність замовнику виробу збільшується до 35 робочих днів.

19.01.2017 позивачем ОСОБА_1 була направлена на адресу ФОП ОСОБА_2 претензія про виконання робіт за укладеним договором або повернення сплачених коштів, однак відповідь позивачу не була надана (а.с. 12).

Статус відповідача як ФОП, зареєстрованого Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 12.03.2014, запис №0079061, код діяльності згідно КВЕД 46.19. Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 22).

Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено оплатний, двосторонній, консенсуальний договір про виконання робіт за винагороду - договір побутового підряду, тому вони регулюються положеннями глави 61 ЦК України «Підряд», Закону України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Як передбачено ст.873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Згідно із ч.2 ст.870 ЦК України, якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи.

Судовим розглядом встановлено, що при укладенні Договору № SP-0050 від 04.09.2016 сторонами погоджені усі істотні умови його договору відповідно до предмету, у тому числі стосовно вартості замовлених робіт, внесення завдатку тощо.

За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк, одностороння відмова від його виконання не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення між сторонами договору побутового підряду та його виконання в повному обсязі з боку позивача.

Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання перед позивачем не виконав, у визначений за погодженням сторін строк роботи не виконав та виріб позивачеві не передав.

Згідно із ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п.1,2, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Оскільки до моменту розгляду судом справи та ухвалення рішення роботи за договором не виконані, відповідач не приступив до їх виконання, тим самим допустивши істотне порушення умов договору, позивач не бажає продовжувати договірні відносини та наполягає на відшкодуванні збитків, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав ОСОБА_1 як споживача, які підлягають захисту обраним нею способом шляхом стягнення з відповідача сплачених нею грошових коштів за вказаним договором в сумі 12912 грн.

Підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд не вбачає з огляду на відсутність правових підстав для її стягнення в рамках зобов'язальних відносин, пов'язаних з виконанням договору побутового підряду, який відповідачем взагалі не був виконаний, в той час як за п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодуванню підлягає лише моральна шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за подачу позову майнового характеру в сумі 640 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 530, 610, 611, 629, 837, 865, 870, 873 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 10, 57-61, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 сплачені за договором № SP-0050 від 04.09.2016 грошові кошти в розмірі 12 912 (дванадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. В. Колочко