У Х В А Л А

про залишення позову без руху

24 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А. перевіривши виконання вимог ст.ст.118-122 ЦПК України по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі районної адміністрації Запорізької ОСОБА_2 по Шевченківському району про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі районної адміністрації Запорізької ОСОБА_2 по Шевченківському району про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За змістом позову позивач заявляє наступні позовні вимоги: 1) про встановлення факту належності батьку позивача ОСОБА_3 правовстановлюючих документів: свідоцтва про народження, військового квитка, свідоцтва про одруження, свідоцтва про смерть. 2) Визнання за позивачем права власності на будинок № 59 по вул. Куйбишева у м. Запоріжжя, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Слід, однак, враховувати, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в обєднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена чи медалі, паспорта чи свідоцтва, що видають органи РАЦСу, та інших документів, які посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 256 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видає документ.

Також позивач у своїй заяві зазначає, що внаслідок непорозуміння з іменем його батька нотаріус фактично відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, усно рекомендувавши звернутись до суду.

Як розяснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За змістом позову позивач зазначив, але не підтвердив документально, що нотаріальна процедура розгляду його заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємця ОСОБА_3 завершилась і по ній нотаріусом винесена відповідна постанова, така постанова до позову не долучена, ці обставини перешкоджають суду визначити, чи існує спір щодо спадкового майна та які саме порушені, невизнані або оспорювані права і інтереси позивачів підлягають цивільно-правовому захисту.

Відповідачем до участі у справі залучено Територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Районної адміністрації Запорізької ОСОБА_2 по Шевченківському району.

Як зазначено в постанові Пленуму ВССУ в від 01 березня 2013року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування (узагальнення): «За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини»

Відповідно до ст. 78 Статуту Територіальної Громади м. Запоріжжя - Суб'єктом права комунальної власності м. Запоріжжя є територіальна громада міста в особі Запорізької міської ради. Враховуючи викладене позивачем повинно бути залучено до участі в справі про спадкування Територіальну Громаду в особі Запорізької ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі ст.119,121 ЦПК України,суддя-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі районної адміністрації Запорізької ОСОБА_2 по Шевченківському району про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, встановити позивачу строк пять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків та складання позовної заяви відповідно до вимог закону.

Розяснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом термін, позовна заява вважається неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Голубкова М.А.