АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/363/17 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась із скаргою на постанову головного державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору від 28 грудня 2015 року, винесену в рамках виконавчого провадження№ 49562829.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нею в добровільному порядку виконане рішення суду до моменту відкриття виконавчого провадження, після надання їй строку добровільного виконання рішення. Копії постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, вона не отримувала і про її існування дізналась лише 19.02.2016 року. Тому, просить поновити строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору № 49562829 від 28.12.2015 року, як протиправну.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_1 поновлено строк оскарження постанови головного державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення виконавчого збору.

Скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 28.12.2015 року у виконавчому провадженні № 49562829.

В апеляційній скарзі Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області просить ухвалу суду скасувати, та відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що строк оскарження постанови державного виконавця є пропущеним, оскільки ОСОБА_1 уже зверталась із аналогічною скаргою у Тернопільський міськрайонний суд, проте за її заявою скарга повернута без розгляду. Також ОСОБА_1 зверталась до Тернопільського окружного адміністративного суду про оскарження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, проте обрала невірну підсудність спору. Поміж цим, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги розписку стягувача та заяву боржниці, як доказ добровільного виконання судового рішення, оскільки на них відсутня відмітка про їх отримання відділом державної виконавчої служби.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 несвоєчасно отримала постанову про стягнення виконавчого збору, а тому строк на її оскарження пропущено із поважних причин. Скасовуючи ухвалу про стягнення виконавчого провадження, суд першої інстанції вказав, що 10.12.2015 року ОСОБА_1 було письмово направлено заяву про добровільне виконання рішення суду, що підтверджується письмовою розпискою стягувача, а тому ухвалена постанова державного виконавця є неправомірною.

З вказаним висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2015 року заступником начальника другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49562829 з примусового виконання виконавчого листа за №607/11296/14-ц від 27 листопада 2015 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 заборгованості по договору позики в розмірі 2049167,30 грн. та боржнику надано термін до 11 грудня 2015 року для добровільного виконання (а.с. 7).

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 надіслала головному державному виконавцю другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції заяву, відповідно до якої державному виконавцю надано інформацію, що вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження № 49562529 від 04 грудня 2015 року, борг на користь ОСОБА_3 нею сплачений, про що свідчить його розписка (а.с. 11).

Згідно розписки від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_3, отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в повному обсязі, які їй позичав згідно договору позики від 18 жовтня 2011 року та будь-яких претензій не має (а.с.10).

17 грудня 2015 року на адресу другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції в рамках даного виконавчого провадження надійшла заява від ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

28 грудня 2015 року головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції за заявою стягувача на підставі пункту 1 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за ВП №49562829.

Також, 28 грудня 2015 року головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 204916,73 гривень у зв'язку із невиконанням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 грудня 2015 року за ВП №49562829 в запропонований йому для добровільного виконання строк (а.с. 8).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції який діяв на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону. Порядок прийняття виконавчого документа до виконання врегульовано статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. (ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Таким чином, даною нормою встановлено, що примусове виконання виконавчого документа розпочинається з моменту закінчення терміну для добровільного його виконання.

У відповідності до частини 5 цієї статті Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Положенням ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Таким чином, враховуючи вищевказані норми матеріального права та досліджені у судовому засіданні докази, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про неправомірність постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, оскільки письмовими зверненнями ОСОБА_1 та заявою ОСОБА_3 про повернення виконавчого листа, підтверджується факт добровільного погашення заборгованості.

Посилання апелянта стосовно порушення норм процесуального права, щодо неправомірного поновлення строку на оскарження постанови, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянтом не було надано будь-яких доказів терміну надіслання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови. Окрім цього, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 своєчасно звернулась до Тернопільського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця, проте у зв'язку із зміною правової позиції Верховного суду України, не змогла вірно визначитись із підсудністю спору.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини, зазначено, що реалізація такого основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватись на практиці та бути ефективним справа Bellet v. France. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

Таким чином, суд першої інстанції задовольняючи скаргу ОСОБА_1, вірно дійшов до висновку про порушене право щодо реального доступу до правосуддя на оскарження дії, що порушує право.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника із висновком суду щодо їх оцінки.

Суд першої інстанції, правильно застосував норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів апеляційної інстанції,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4