Справа № 289/576/17
Номер провадження 2/289/491/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади, про визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, залишилось спадкове майно яке складається з:

цілої земельної ділянки площею 3,1555 га, вартістю 31555 грн., кадастровим номером :12:000:0157, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068478, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 228;

цілої земельної ділянки площею 0,5056 га, вартістю 5056 грн., кадастровим номером :12:000:0158, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068479, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 229, інших спадкоємців які претендують та мають право на дане майно немає, тому просив суд визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник Потіївської об»єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 02 листопада 2005 року у віці 76 років помер рідний батько позивача і спадкодавець ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 02 листопада 2005 року було зроблено відповідний запис за № «14», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 014610, яке видане «03» листопада 2005 року Гуто-Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з:

цілої земельної ділянки площею 3,1555 га кадастровим номером :12:000:0157, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068478, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 228.

Вартість зазначеної земельної ділянки площею 3,1555 га становить 31555,00 грн.

цілої земельної ділянки площею 0,5056 га кадастровим номером :12:000:0158, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068479, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 229.

Вартість зазначеної земельної ділянки площею 0,5056 га становить 5056,00 грн.

Ст. 1217 ЦК України, передбачено: спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1226, п. 2 ЦК України, встановлює: У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ст. 1261 ЦК України, зазначає: У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є рідним сином померлого спадкодавця, що підтверджується:

свідоцтвом про народження «Зіневича Юрія Леонідовича» серії І-ТП № 261385, виданим /повторно/ 07.07.2016 ВДРАЦС Радомишльського ТУЮ в Житомирській області, в якому його батьком уписаний «Зіневич Леонід Семенович», а матірю уписана «Кобилінська Ніна Ксаверівна».

Відповідно до даних, викладених у довідці № 55, виданій 15.02.2017 Потіївською об»єднаною територіальною громадою Радомишльського району Житомирської області:

«ОСОБА_3 на день смерті 02.11.2005 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після смерті проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_4 Ксаверівна.Більше ніхто крім вище перерахованих не проживав та не був зареєстрований на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців з дня його смерті де спадкодавець був зареєстрований.

Спадщину в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла співмешканка ОСОБА_4 шляхом постійного проживання. …»

У померлого спадкодавця, окрім позивача, на час його смерті в живих були єдині спадкоємці першої черги (згідно ст. 1261 ЦК України): його рідний син, третя особа ОСОБА_5.

Інші спадкоємці першої черги, які мали право та претендували на зазначену спадщину у ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ч.1. п. 1 ст. 1280 ЦК України «Перерозподіл спадщини» спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини між собою: «Якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.»

Спадщину у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 (померлого 02.11.2005 року) фактично прийняв його син (позивач) ОСОБА_1 та інший син (третя особа) ОСОБА_5 та його співмешканка (третя особа) ОСОБА_4, шляхом проведення за свій рахунок захоронення спадкодавця, робили по ньому 9-ий та 40-ий обіди, фактично проживали в зазначеному житловому будинку за вищезгаданою адресою та сплачували необхідні податки та комунальні платежі,користувалася (обробляли і збирали врожаї) на присадибною земельною ділянкою, тощо.

Окрім позивача, у померлого спадкодавця відсутні інші спадкоємці, які мають право і претендують на зазначене спадкове майно.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином земельними ділянками на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на ці ділянки, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не у судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цих документів земельні ділянки належали йому на праві власності.

При житті спадкодавець своє право на земельні ділянки у встановленому законом порядку оформив, а саме: правовстановлюючі документи державні акти втратив, тому належним чином в ДРРП це право власності не зареєстрував і при житті відповідні Витяги про реєстрацію права власності одержати не зміг.

Неможливість позивача отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернення позивача до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади, про визнання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається з:

цілої земельної ділянки площею 3,1555 га, вартістю 31555 грн., кадастровим номером :12:000:0157, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068478, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 228;

цілої земельної ділянки площею 0,5056 га, вартістю 5056 грн., кадастровим номером :12:000:0158, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходяться за межами населених пунктів на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068479, виданого 30 квітня 2004 р. Радомишльською районною державною адміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів Житомирської області, на підставі розпорядження голови РДА від 14.04.2004 № 66, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 229.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький