Справа № 439/982/16 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/1677/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Бродиводоканал" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що йому не було запропоновано жодної іншої посади, на яку його можна було перевести на умовах безстрокового або строкового трудового договору. В апеляційній скарзі просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову. Також просить вирішити питання судових витрат понесених при отриманні правової допомоги під час оскарження рішення в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження міського голови від 16 вересня 2014 року №75/03-02-01 "Про штатні розписи комунальних підприємств м. Броди" з метою упорядкування та оптимізації структури та штатної чисельності працівників був виданий наказ по КП "Бродиводоканал" №124 від 30 жовтня 2014 року, яким зокрема передбачалося виведення зі штатного розпису підприємства посади "механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації".

Відповідно до Наказу №61 від 08.09.2015 року, з 09.12.2015 року скорочено такі посади та виведено їх із штатного розпису на поточний рік: механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації (а.с. 6).

Відповідно до наказу від 29.06.2016 року №69/вк "Про звільнення працівника", ОСОБА_3 звільнено з посади механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації у зв"язку із скороченням штату працівників підприємства, згідно п.1 ст.40 КЗпП України, з 29 червня 2016 року (а.с. 4).

29.04.2016 року ОСОБА_3 попереджено про майбутнє звільнення, у зв"язку із скороченням чисельності працівників, на підставі наказу №61 від 08.09.2015 року, що стверджується письмовим попередженням (а.с. 5).

25.03.2016 року профспілковий комітет КП "Бродиводоканал" надав згоду на скорочення посади механіка ДАТЕ, що стверджується відповідним протоколом №3 засідання профспілкового комітету (а.с. 33-35 )

Оскільки подання директора КП "Бродиводоканал" щодо надання згоди профспілковим комітетом на скорочення посади механіка ДАТЕ розглядалось без присутності працівника ОСОБА_3, як цього вимагає ст. 43 КЗпП України, суд першої інстанції 25.11.2016 року зупинив провадження у справі та звернувся до профспілкового комітету КП "Бродиводоканал" із запитом щодо згоди на розірвання трудового договору між КП "Бродиводоканал" та ОСОБА_3

На виконання згаданої ухвали, КП "Бродиводоканал" надав суду протоколу №15 від 05.12.2016 року засідання профспілкового комітету КП "Бродиводоканал", де профспілковим комітетом надано згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_3

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, суд виходив з тих обставин, що відповідач - КП "Бродиводоканал", розірвавши 29.06.2016 року трудовий договір із ОСОБА_3 на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, не допустив порушень трудового законодавства.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до п.1 ч.1, ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до частин 1-3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Попереджаючи ОСОБА_3 про звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, адміністрація КП "Бродиводоканал" не пропонувала ОСОБА_3 іншу роботу на цьому ж підприємстві, оскільки вакантних посад за відповідною професією чи спеціальністю, з моменту попередження про звільнення і до самого звільнення, не було.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 був звільнений з займаної ним посади з дотриманням норм трудового законодавства, в зв"язку з чим відсутні підстави для задоволення його позовних вимог. Враховуючи доводи апеляційної скарги та встановлені обставини по справі, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення є таким, що ухвалене при всебічному дослідженні наданими сторонами докази, вірно встановлені фактичні обставини справи, спірні правовідносини та правильно застосував матеріальне і процесуальне право при вирішенні даного позову.

Окрім цього, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що звільнення позивача відбулося після проведення упорядкування, оптимізації структури та штату чисельності працівників.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення в зв"язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити а рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2