Справа № 523/6368/16-ц
Провадження №2/523/1610/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на вступ у спадщину, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив суд визначити йому додатковий строк на вступ у спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 01.09.2014 року, а також визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що дізнався про існування заповіту на його ім'я випадково, в березні 2016 року, знайшовши його під час чергового відвідування квартири померлої.

У судове засідання сторони подали заяви та просили розглянути справу за їх відсутності, при цьому представник позивача підтримав заявлені вимоги, представник відповідачки заперечував проти їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 01.09.2014 року померла ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстрації служби Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про смерть №8970 від 02.09.2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 30.7 кв.м., житловою площею 12.5 кв.м., що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.05.2000 року управлінням ЖКГ виконкому Одеської міськради.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4, державним нотаріусом восьмої Одеської державної нотаріальної контори 18.02.2003 року, за реєстровим №1-709, відповідно до якого заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2, позивачу у справі, ОСОБА_1.

Відповідач, ОСОБА_2, є рідною сестрою померлої ОСОБА_5 по матері ОСОБА_6, що підтверджується дублікатом свідоцтва про народження серії І-ЖД460643 від 24.12.2015 року та архівною довідкою від 28.08.2015 року, виданою Державним архівом Одеської області.

22.01.2016 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за заявою ОСОБА_2, було зареєстровано спадкову справу за №02/2016.

12.04.2016 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 також звернувся і позивач, ОСОБА_1, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 19.04.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав спливу строку для прийняття спадщини, а також не подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8, пояснила, що знайома як з відповідачкою, так і з позивачем, разом працювали. По суті спору пояснила, що з 2002 року ОСОБА_3 перейшла жити до відповідачки, яка і сповістила їй про смерть ОСОБА_3 Про існування заповіту на користь позивача свідку відомо не було. Щодо обізнаності позивача про смерть ОСОБА_3 пояснила, що зі слів відповідачки, остання його сповіщала.

Допитана у судовому засіданні cвідок ОСОБА_9 пояснила, що також знайома як з відповідачкою, так і з позивачем, разом працювали. По суті спору пояснила, що відповідачка проживала із померлою ОСОБА_3 з 1988 року, а за місцем своєї реєстрації остання лише отримувала пенсію. Про існування заповіту на користь позивача свідку відомо не було.

Суд ставиться критично до періоду спільного проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2, оскільки, остання стверджувала, що вони проживали разом із сестрою з 1999 року, натомість свідок ОСОБА_8 вказувала, що вони проживають разом починаючи з 2002 року, а cвідок ОСОБА_9 вказувала, що взагалі з 1988 року.

Разом із тим, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.11.2015 року, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_3 на момент відкриття спадщини, а саме на день смерті ОСОБА_3 01.09.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_2 є спадкоємицею другої черги за законом, яка з урахуванням факту наявності заповіту, в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України та ч.2 ст.1270 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину з моменту неприйняття її спадкоємцем за заповітом.

Суд визнає причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними виходячи із наступного.

При вчиненні нотаріальних дій, пов'язаних з видачею свідоцтв про право на спадщину нотаріуси керуються, зокрема Методичними рекомендаціями щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схваленими рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року.

У відповідності до п.п.2 п.2 розділу 2 вищевказаних Методичих рекомендацій провадження по спадковій справі складається у тому числі з повідомлення спадкоємцям та іншим заінтересованим особам про відкриття спадщини.

В свою чергу, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про вчинення нотаріусом будь-яких дій, направлених на повідомлення ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом.

Разом із тим, відповідачка жодним чином не спростовувала факт того, що позивачу не було відомо про смерть ОСОБА_3, як і факт того, що позивачу не було відомо про наявність заповіту на його ім'я. Заперечення відповідачки грунтується виключно на констатації факту пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та на правовій позиції ВССУ, викладеній у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначено, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як незнання про існування заповіту, що узгоджується із доводами позивача про умисне приховання відповідачкою вищевказаних фактів з метою створення умов для пропуску позивачем строку для звернення із заявою про вступ у спадщину.

Крім того, суд зауважує, що позивач не є близьким родичем померлої ОСОБА_3, а отже без наявності відомостей про існування заповіту на його ім'я, не звернення до нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину є цілком логічним.

Задовольняючи позов частково, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у тому числі з підстав не подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, та неможливості їх подання, оскільки вони у нього не перебувають.

За таких обставин, з урахуванням приписів ст.392 ЦК України, суд прийшов до висновку, що визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 є належним способом відновлення порушених прав.

У відповідності до ч.1 ст.1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Враховуючи, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 не видавалось, а квартира №16 в буд.5/1 по вул.Висоцького у м.Одесі залишилась зареєстрованою за померлою, ОСОБА_1 має право вимагати передання спадкового майна в натурі.

Крім того, суд зазначає, що заповітом ОСОБА_3 охоплено виключно право власності на належну їй на праві приватної власності квартиру №16 в буд.5/1 по вул.Висоцького у м.Одеса, а отже, в силу вимог ч.1 ст.1245 ЦК України, інша частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 64, 158, 197, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на вступ у спадщину, визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частово.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на однокімнатну квартиру №16 в буд.5/1 по вул.Висоцького у м.Одесі, загальною площею 30.7 кв.м., житловою площею 12.5 кв.м. - у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 01.09.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: