У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Бутиріна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказує на те, що 18 липня 2017 року старшим державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні 53617896 винесена постанова про накладення штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду, яким зобовязано ПАТ «Комбінат виробничих підприємств» видати ОСОБА_1 довідку на підтвердження трудового стажу для призначення пільгової пенсії встановленої форми, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637 із зазначенням періоду роботи, професії або посади, характеру виконуваної роботи, первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. Вважає, що підприємством виконано рішення суду, та стягувачу видана відповідна довідка, а тому просив скасувати постанову про накладення штрафу від 18 липня 2017 року у ВП №53617896, постановлену старшим державним виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2

Представник заявника за довіреністю направив до суду заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги, викладені у скарзі підтримав та просив задовольнити.

Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засіданні представник відділу не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого ОСОБА_1 України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» під час виконання судових рішень у цивільних справах, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина пята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня

2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно положень ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Частиною 5 цієї статті встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вимогами пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження. Справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України Про виконавче провадження).

Окрім того, п.7 розяснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що відповідно до статей 26, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

У звязку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» оскаржує постанову державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду, що зобовязує боржника вчинити певні дії, що за предметною підсудністю, визначеною п.п. 1-4 ч. 1 ст. 18 КАС України, не підлягає розгляду місцевими загальними судами, як адміністративними.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07 лютого 2014, № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства, суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

За вищевказаних обставин зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» слід було відмовити, але ухвалою суду від 08 серпня 2017 року вказана справа прийнята до розгляду.

Враховуючи, що дана скарга помилково прийнята до розгляду, суд має закрити провадження у справі, оскільки скарга підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області закрити, в звязку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3