З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді Верніка В.М.;
із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ПАТ "УкрСиббанк" за викликом, в судове засідання не з'явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки за місцем їх реєстрації згідно адресних довідок (а.с.80, 81, 83 відповідно) в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, якою визначено, що навіть у разі відсутності фізичних осіб, що беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою їх проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, в судове засідання черговий не з'явилися, причин своєї повторної неявки не повідомили, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутності не подали.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.
Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів (а.с. 80, 81, 83) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.
Відповідно до ч.1 ст.626, ст.627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Проценти за кредитним договором установлюються відповідно до ст.1056-1 ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Відповідно до положень розділу 1 вказаного кредитного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 100000 грн. 06.09.2007 року, а остання зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 05.09.2022 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних з 01 по 10 число кожного місяця та відповідно до встановленого додатком № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно фіксованими сумами до певної визначеної дати.
Згідно п.4.1. кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту та/або термінів оплати процентів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми провтроченого платежу, якщо сума заборгованості виражена у гривні, за кожен день прострочення.
Відповідно до положень розділу 6 вказаного кредитного договору банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому їх терміни в сторону зменшення. Порядок такого дострокового повернення передбачає повідомлення банком позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування кредит шляхом направлення відповідної письмової вимогою цінним листом з описом та повідомленням про вручення за адресою позичальника. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з тридцять другого календарного дня з дати одержання позивачльником вказаної вимоги банку, або з сорок першого календарного дня з дня відправлення такої вимоги у випадку неотримання її позичальником внаслідок зміни ним адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом сорока календарних днів з дати направлення вимоги.
З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, були укладені наступні договори поруки: між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 - договір поруки від 06.09.2007 року №139398 (а.с.37-38), між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 - договір поруки від 06.09.2007 року №139339 (а.с.39-40).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному.
Відповідачами не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ними інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність їхньої вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання.
Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості позичальника ОСОБА_2, а відтак й поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед позивачем із погашення кредиту, процентів та пені, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 18.01.2017 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачами ні в який спосіб, а тому заявлена сума підлягає стягненню з останніх на користь позивача.
Про сплив позовної давності щодо спірних правовідносин або стосовно певної частини позовних вимог наразі ніким із сторін не заявлено, що не становить підстав для її застосування судом в даному конкретному випадку.
Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 1600 грн. (а.с.1).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 5, 8, 10, 60, 74, 169, 209, 210, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.610-612, 614, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд -
Стягнути ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судові витрати у рівних частках з кожного по 533 гривні 33 копійки.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, Жмеринському міськрайонному суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії відсутніми в судовому засідання сторонами, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.