АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2598/17 Справа № 189/1883/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лукінова К. С. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним боргових зобов'язань.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року подання задоволено. Тимчасово обмежено боржника у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом №8629 від 03 жовтня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 100 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалою і передає питання на новий розгляд, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2016 року державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом №8629 від 03 жовтня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 100 000 грн. (а.с.6, 7).

Звернувшись до суду з поданням, державний виконавець Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним боргових зобов'язань (а.с.1-4).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак, з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов'язань у зв'язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2016 року державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом №8629 від 03 жовтня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 100 000 грн. (а.с.6, 7).

Також, 07 грудня 2016 року державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження ОСОБА_2 лише в межах суми боргу (а.с.8).

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримав вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Також, доказів на підтвердження того, що направлялися боржнику ОСОБА_2 виклики щодо необхідності його явки до державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області суду не надано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та за цією адресою йому державним виконавцем також не направлялися виклики щодо необхідності його явки до державного виконавця (а.с.30-32, 41, 42).

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Державним виконавцем взагалі не було перевірено місце реєстрації, дійсне місце проживання боржника, не було вчинено всіх необхідних можливих дій щодо спонукання боржника до виконання судового рішення.

При цьому, слід зазначити в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Ус В.О. про наявність підстав встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України божника ОСОБА_2 є передчасним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвалу суду першої інстанції скасуванню та слід передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді