Справа № 569/9840/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь 23 634 грн. 28 коп. та судові витрати.

Позовну заяву мотивує тим, що 09 вересня 2015 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТОВ «Спектр-АГРО» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2840-00079/00021 предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», державний № НОМЕР_1. 15 жовтня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ніссан», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Опель», державний № ВК 8780 AT під керуванням водія ОСОБА_2 Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2015 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України та його притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. 27 жовтня 2015 року позивачем на підставі рахунку № 4854 від 22 жовтня 2015 року та рахунку № АР25536 від 22 жовтня 2015 року було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ЗСКА-4756. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 73 634 грн. 28 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. З посиланням одночасно на ст.ст. 993, 1191 ЦК України, враховуючи, що згідно претензії №3559/УСГ від 30 березня 2016 року ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України позивачу сплатило суму в розмірі 50 000 грн., позивач просить стягнути з відповідача 23 634 грн. 28 коп.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-АГРО», а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України.

Представник відповідача в судовому засіданні, не заперечуючи того факту, що сталася дорожньо-транспортна пригода за обставин викладених в позовній заяві, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки в даному випадку має місце суброгація - перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування, і тому необхідно встановити розмір зобовязань відповідача перед страхувальником, бо право вимоги саме на ці зобовязання переходить до позивача. На підтвердження розміру завданих страхувальнику збитків позивач надав рахунки, страховий акт, розрахунок суми страхового відшкодування та платіжні доручення, які не є допустимими доказами в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». За ухвалою суду була проведена судова автотоварознавча експертиза, за висновками якої в будь-якому випадку розмір завданих потерпілому збитків не перевищує 50 000 грн. Саме таку суму відповідно до ст.ст. 9,41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було виплачено позивачу ОСОБА_3 (транспортним) страховим бюро України, так як відповідач являється учасником бойових дій. Розмір зобовязань відповідача встановлений понад регламентної виплати ОСОБА_3 (транспортного) страхового бюро України позивачем не доведений, а наявні документи не є допустимими доказами, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

В судове засідання представник позивача не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники третіх осіб в судове засідання також не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-АГРО» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2840-00079/00021 від 09 вересня 2015 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Ніссан», державний № НОМЕР_1.

15 жовтня 2015 року о 19 год. 50 хв. на 440км+500м автодороги Київ-Чоп Львівської області Бродівського району, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro» д.р.н. «АК8780АТ», не розрахував безпечної дистанції та безпечного інтервалу, та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan X Trail» д.р.н. «АІ1137ЕР», яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2015 року, яка набрала законної сили 08 грудня 2015 року, ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №28-2840-00079/00021 від 09 вересня 2015 року, на підставі рахунку № 4854 від 22 жовтня 2015 року, рахунку № АР25536 від 22 жовтня 2015 року, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акта № ЗСКА-4756 позивач за пошкоджений транспортний засіб здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 73 634 грн. 28 коп.

На підставі ст. 9, п.13.1 ст.13, ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України, відповідно до лімітів відповідальності, надало відповідачу як учаснику бойових дій, який особисто керував належним йому транспортним засобом, страховий захист та сплатило згідно претензії №3559/УСГ від 30 березня 2016 року на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн.

У позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13 жовтня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» посилаючись на положення ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» просило суд стягнути з відповідача 23 634 грн. 28 коп. на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь страхувальника.

Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 27 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. В такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином враховуючи, що між позивачем як страховиком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектр-АГРО» як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив страхувальнику страхову виплату, яка була перерахована на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Галавтосвіт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс», суд вважає, що сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача в порядку суброгації.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у розгляді справи, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як слідує з копії рахунку №000004854 від 22 жовтня 2015 року та копії рахунку №АР00025536 від 22 жовтня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X Trail» д.р.н. АІ1137ЕР з ПДВ складає 73 634 грн. 28 коп. (58 746,22 грн.+14 888,06 грн.=73 634,28 грн.). Відповідно до страхового акта №ЗСКА-4756 від 27 жовтня 2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 27 жовтня 2015 року розмір страхового відшкодування складає 73 634 грн. 28 коп.

При розгляді справи та перевірці доводів представника відповідача в частині розміру страхового відшкодування суд, в звязку з сумнівами зі сторони відповідача щодо вартості ремонту автомобіля «Nissan X Trail» д.р.н. АІ1137ЕР, пошкодженого в ДТП 15 жовтня 2015 року, задовольнив клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до висновку проведеної атестованим судовим експертом ОСОБА_5 судової автотоварознавчої експертизи від №35 від 10 квітня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X Trail» з номерним знаком АІ1137ЕР з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на 22 жовтня 2015 року з ПДВ, складає 31 978,19 грн., без ПДВ 26648,49грн.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст.1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч.1 якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з вищенаведених вимог чинного законодавства суд приходить до висновку, що обставини, що мають бути встановлені і доведені належними і допустимими доказами є фактичний розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику пошкодженого транспортного засобу марки «Nissan X Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, фактично виплачений позивачем розмір страхового відшкодування, а також різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою ОСОБА_3 (транспортним) страховим бюро України.

Позивач не проводив незалежної оцінки матеріального збитку у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу та не надав суду звіт щодо такої оцінки, а тому суд бере висновок судової автотоварознавчої експертизи від №35 від 10 квітня 2017 року за основу при вирішенні спору сторін.

Враховуючи, що ОСОБА_3 (транспортним) страховим бюро України позивачу було виплачено регламентну виплату в сумі 50 000 грн., враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X Trail» з номерним знаком АІ1137ЕР з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на 22 жовтня 2015 року з ПДВ, складає 31 978,19 грн., без ПДВ 26648,49грн., тобто не перевищує вищевказаної страхової виплати, відповідальність відповідача перед позивачем виключається.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги позивачем недоведені, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 14 серпня 2017 року.

Суддя О.О. Першко