Ухвала

Іменем України

Справа №6-358/11 Провадження № 6/2316/1546/11

20 жовтня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2011 року за поданням державного виконавця тимчасово обмежено право виїзду за кордон ОСОБА_1, 26.03.1976р.н. по виконавчому провадженню Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції за виконавчим листом №2-5451 по виконанню рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.11.2009р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в розмірі 13596,59 грн.

У жовтні 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про скасування обмеження його у виїзді за кордон, оскільки повністю погасив заборгованість перед банком. Крім того, виконавче провадження за вказаним рішенням суду в 2014 році було закрите.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV, чинного на момент відкриття виконавчого провадження, ст.377-1 ЦПК України передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно із статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Положеннями Закону України «Про порядок тимчасового виїзду з України та в'їзду в Україну», «Про виконавче провадження» не передбачено вирішення судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, розгляд таких питань не врегулюванний нормами цивільного процесуального законодавства, в тому числі в порядку визначеному Розділом VІ Цивільного процесуального кодексу України, виходячи зі змісту ч.1 ст. 377-1 ЦПК України не передбачено такого способу захисту.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Згідно з ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, право на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмежене. Разом з тим, будь-яке обмеження вводиться лише на той строк, який є необхідним для досягнення передбаченої законом мети. На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон слід вважати виправданим та таким, що застосоване згідно з законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2011 року за поданням державного виконавця тимчасово обмежено право виїзду за кордон ОСОБА_1 до погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-5451, виданого на виконання рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 27.11.2009 року про стягнення коштів.

Станом на 19.10.2017р. заборгованість по сплаті коштів в розмірі 13596,59 грн. ОСОБА_1 погашена, що підтверджується довідкою ПАТ КБ Приватбанк від 20.10.2017р.

Таким чином, підстави для тимчасового обмеження у виїзду за кордон, відпали, тому заява про скасування вказаного обмеження підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задоволити.

Скасувати обмеження права виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 5-денний строк боржником з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: