Провадження № 6/761/198/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі №761/22804/15-ц на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року, -

встановив:

Голова комісії з реорганізації представника Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №761/22804/15-ц, що виданий на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 рокупро визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM про стягнення з ДТГО «Південно-західна залізниця» на користь АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» заборгованості.

В обґрунтування вказаної заяви представник державного підприємства зазначає, що за умовами укладеного між цими ж сторонами договору підряду на виконання будівельних робіт від 14.11.2004 року у них виникли правовідносини зобов»язального характеру. За умовами договору було погоджено строк виконання робіт (червень 2008 року) та визначено ціну предмету договору - 110 000 000 доларів США. У відповідності до вимог п.12.2 вказаного договору у випадку порушення строків здачі робіт Підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожний день затримки. У зв»язку із невиконанням АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» своїх зобов»язань за договором підряду, йому було нараховано пеню за період з 07.09.2015 року по 07.09.2016 року в сумі - 44 660797,96 доларів США. Відтак, вказана сума перевищила визначену до стягнення ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року суму в розмірі - 20 709 404,64 доларів США, про що стягувача було повідомлено. У відповідності до вимог ст..ст.598, 601 ЦК України зобов»язання ДТГО «Південно-західна залізниця» по сплаті коштів на виконання вказаного судового рішення було припинено шляхом зарахування вказаних коштів в рахунок погашення нарахованої Стягувачу пені, що вказує на відсутність обов»язку заявника перед стягувачем на сплату такого боргу і необхідності визнання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року у справі за №761/22804/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки має місце борг стягувача перед заявником та є необхідність зарахування зустрічних вимог та подальшого задоволення заяви.

Представники стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, оскільки жодних з передбачених законодавством підстав для задоволення заяви наведено не було.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали судової справи, суд не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2015 року по цивільній справі №761/22804/15-ц було задоволено клопотання представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» та визнано і надано дозвіл на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM із видачею виконавчого листа про стягнення з Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця» () на користь Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» (Doguc Іnsaat ve Ticaret A.C., Проспект Джумхурієт, №2, 34810, Каваджик- Бейкоз, Стамбул, Туреччина [Cumhuriyet Cad. No:2, 34810 Kavacik-Beykoz / Istanbul, TURKiYE|) заборгованість у загальному розмірі - 612 755 746 грн. 50 коп.

За змістом заяви державного підприємства вбачається, що як на підставу його задоволення останнє посилається на те, що розраховані ними кошти пені за умовами п.12.2 договору підряду на виконання будівельних робіт перевищують стягнуту судом суму боргу, а тому кошти пені повинні бути зараховані в рахунок боргу, що вказує на необхідність визнання виконавчого листа з цих підстав таким, що не підлягає виконанню.

Розглядаючи вказану заяву встановлено, що підстави для розгляду та можливості її вирішення визначені вимогами статті 369 ЦПК України, за умовами частини першої якої передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Частина друга ст.369 ЦПК України передбачає, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Зі змісту ст.369 ЦПК України слідує, що в разі виявлення невідповідності виконавчого листа вимогам, що ставляться до виконавчого документа або в разі виявлення в ньому помилок, суд може вчинити дві альтернативні дії, які направлені на те, щоб привести виконавчий документ у відповідність вимогам, що ставляться до виконавчого документу: 1) виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; 2) визнати виконавчий лист, таким що не підлягає виконанню. Це вказує на те, що такі помилки та невідповідності мають існувати саме на час оформлення та видачі виконавчого документу.

Між тим, оспорюваний боржником виконавчий документ у цій справі на час його оформлення та видачі відповідав вимогам, що ставляться до виконавчого документу і не містив в собі помилок.

В судовому засіданні не заявником не було надано суду доказів тому, що державним виконавцем виносилась постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження через невідповідність виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року чи за ст..37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2016 року.

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заявник не наводить в заяві обставин, які вказують на те, що на час оформлення або видачі оспорюваного виконавчого листа в ньому містились помилки, які б вказували на невідповідність такого виконавчого листа вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а фактично ставить питання про зарахування зустрічних вимог, що не вирішенням заяви у визначений ст..369 ЦПК України процесуальний спосіб, а відтак задоволенню не підлягає.

Наведені преставниками державного підприємства обставини стосуються вирішення справи із врахуванням нових обставин зарахування зустрічних вимог, що обраховані після винесення судового рішення, але ж у цій справі заява про визнання та виконання в Україні рішення іноземного рішення вже вирішена та розгляд справи закінчено із винесенням ухвали, яка набрала законної сили. Вказані обставини не є такими, що стосуються та вказують на можливість визнання судом виконавчого листа №761/22804/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судом враховано, що за ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у судовому засіданні не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаної заяви голови комісії з реорганізації представника Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-369 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви голови комісії з реорганізації представника Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-Західна залізниця» Мироненко Р.А. від 13.02.2017 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі №761/22804/15-ц на виконання ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 17.09.2015 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM про стягнення з ДТГО «Південно-західна залізниця» на користь АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається

протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було

постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга

подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна

скарга подаються до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський

районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: