Справа №490/4098/17 09.08.2017 09.08.2017
Справа №490/4098/17 Суддя доповідач першої інстанції Гуденко О.А.
Провадження №22-ц/784/1795/17 Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

9 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі :

головуючого: Бондаренко Т.З.,

суддів: Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участю: представника відповідача Нікітіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Універсальна факторингова компанія»

в частині оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2017 року щодо забезпечення позову

ОСОБА_3

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія», Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь», треті особи ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Еллана», Товариство з обмеженою відповідальністю «Оліон», Центральний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про

визнання договору про відступлення права вимоги недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

16 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія», Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним.

7 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення вказаного прозову.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Заборонено Центральному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області: здійснювати примусове стягнення на описане та арештоване майно позивача на користь ТОВ «Універсальна факторингова компанія» по зведеному виконавчому провадженню №51634633 на автомобільVOLVO FH 12 , білого кольору, 2005 року випуску, д/н НОМЕР_1; здійснювати примусове стягнення на арештоване майно позивача, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, на користь ТОВ «Універсальна факторингова компанія» по виконавчому провадженню. Накладено обтяження у вигляді арешту на автомобіль марки Mersedes-Benz, номер кузову НОМЕР_2, д/н НОМЕР_3, модель ML350, р/в 2008, колір чорний; накладено обтяження у вигляді арешту на автомобіль марки BMW, номер кузову НОМЕР_4, номер державної реєстрації НОМЕР_5, модель Х5, рік випуску 2004, колір чорний. Заборонено укладати усі види угод, пов'язані з відчудженням вказаного нерухомого майна.

10 липня 2017 року ТОВ «Універсальна факторингова компанія», подало апеляційну скаргу на вказану ухвалу та просило її скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає наявними підстави для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено види забезпечення позову, а саме передбачено що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 даної статті Кодексу визначено, що у разі необхідності можуть бути застосовано інші види забезпечення позову.

Заявник у заяві порушує питання про забезпечення позову шляхом заборони виконавчій службі проведення виконавчих дій, що фактично тягне за собою зупинення виконавчого провадження. Проте, вирішення питання про зупинення виконавчого провадження передбачено положеннями ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

В той же час, зупинення виконавчого провадження на підставі п. 2,5,6 ст. 152 ЦПК , а саме зупинення продажу арештованого майна та зупинення стягнення на підставі виконавчого документа є спеціальним видом забезпечення позову, який не може бути застосований у даній справі.

Крім того, із змісту оскаржуваної ухвали слідує, що арешт накладено на майно, яке не належить відповідачу у справі.

Положення ст.152 ЦПК України, як відкритий перелік видів забезпечення позовів,не дає підстав вважати зупинення виконавчого провадження видом забезпечення позову.

За таких обставин ухвала суду про забезпечення позову шляхом обраним в оскаржуваній ухвалі, не відповідає вимогам чинного законодавства. Доводи позивача щодо наявності підстав для зупинення виконавчого провадження, як виду забезпечення позову, не ґрунтуються на законі.

З огляду на вищевикладене, місцевий суд помилково задовольнив заяву ОСОБА_3, оскільки таке призведе до втручання в діяльність виконавчої служби у спосіб не передбачений законом.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову доведені.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія» в частині оскарження ухвали про забезпечення позову - задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 червня 2017 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її постановлення.

Судді: