У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Придачук О.А.

при секретарі Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгороді подання начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даним поданням, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження № 53186502 з примусового виконання наказу № 5008/579/2012, виданого 03.10.2013 року господарським судом Закарпатської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» (88000, м. Ужгород, вул. Коритнянська, 25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» (88015, м. Київ, пр-т 40 річчя Жовтня, буд. 92/1, ) суми 7739093,85 грн. ( сім мільйонів сімсот тридцять дев»ять тисяч дев»яносто три грн. 85 коп) заборгованості за кредитним договором від 12.02.2008 року № 1 /4-08, а також суму 64380,00 у відшкодування судового збору. Згідно ухвали господарського суду Закарпатської області № 5008/579/2012 від 25.08.2016 року замінено особу стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на його правонаступника ОСОБА_2. 23.12.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою божника зобов»язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Боржником постанову про відкриття виконавчого провадження отримано 17.01.2017 року, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, станом на 15.06.2017 року боржником рішення суду не виконано та не подано декларацію про доходи та майно, хоча про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей боржника попереджено належним чином. 29.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника. За наслідками реалізації арештованого нерухомого майна 11.04.2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, у зв»язку з чим стягувачем ОСОБА_2 отримано майна на суму 4929832,00 грн., залишок боргу становить 2873641,85 грн. Згідно інформаційної довідки про юридичну особу керівником ТОВ «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» є ОСОБА_1. 13.06.2017 року до відділу примусового виконання рішень надійшла заява від ОСОБА_3 представника ОСОБА_2 Ю,Г. про вжиття заходів щодо обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» - ОСОБА_1. А тому враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення своєчасного, повного виконання рішення суду просить суд винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник ВПВР УДВС ГТУЮ в Закарпатській області в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду подання був повідомлений.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС. Суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження у звязку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішення» означає як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо)

При цьому особа, яка має невиконані зобовязання не може вважатися винною, поки не буде наведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, з участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних відносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

У звязку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у т.ч. про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак належних і допустимих доказів на підтвердження факту свідомого ухилення директора юридичної особи боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» ОСОБА_1від виконання зобовязань, покладених на ТзОВ «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко»судовим рішенням з матеріалів справи не вбачається.

А тому на підставі викладеного, враховуючи, що факт свідомого ухилення ОСОБА_1В від виконання зобовязань, покладених на ТзОВ «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко», не доведено, суд приходить до переконання, що подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.А. Придачук