Справа № 215/2554/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря Конопліної С.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №7 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради та ОСОБА_2, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, в склад яких входить: 2/3 частини житлового будинку за літерою А-1, 2/3 частини літньої кухні за літерою Б, 2/3 частини сараю за літерою В, 2/3 частини сараю за літерою Г, 2/3 частини сараю за літерою Д, 2/3 частини погребу за літерою Жп/д, 2/3 огорожі 1-3, 2/3 частини воріт №4, 2/3 частини замощення І-ІІ, які знаходяться на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла його матір - ОСОБА_3, яка за життя була власником 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 28.12.1989 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1989 року, виданого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою, 1/2 частини зазначеного домоволодіння в рівних часках по 1/6 належить трьом співвласникам: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Позивач проживав разом із своєю матір'ю, та після її смерті фактично прийняв спадщину, продовжуючи мешкати у даному домоволодінні, займатися його ремонтом, доглядати за присадибною ділянкою, тому до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк він не звертався. На сьогодні у позивача виникла необхідність отримати субсидію та укласти договори на надання комунальних послуг, в зв'язку з чим він і звернувся до суду з даною позовною заявою.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач - Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради листом вих. №1/31-407 від 07.07.2017 р. просив суд розглянути справу без участі свого представника та не заперечує проти задоволення позовної заяви.

Відповідач - ОСОБА_2 надала суду заяву від 22.06.2017 р. про розгляд справи без її участі та про те, що вона не заперечує проти заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи - докази, а саме: копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, свідоцтва про смерть ОСОБА_3, свідоцтва про право власності від 28.12.1989 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1989 р., технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, довідки №8746 від 19.05.2017 р., висновку про вартість житлового будинку з господарчими побудовами від 01.06.2017 р., паспорту ОСОБА_1, звіту про оцінку майна; лист №2869/01-16 від 05.10.2017 р. Шостої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 5,6,7,8,9-11,12,13,14-15,39-49,53), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 28.12.1989 р., виданого Шостою Криворізькою нотаріальною конторою, ОСОБА_3, яка є дружиною ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, належить право власності на 1/2 частки у спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується даним свідоцтвом за гр. ОСОБА_3 складається з глинобитного обкладеного цеглою жилого будинку «А-І», жил.пл. 27,10 кв.м, господарчі побудови: саманна обкладена цеглою літня кухня Б, глинобитний сарай В, досковий сарай Г, доскова уборна Е, ворота №4, замощення І-П, який знаходиться у м. Кривий Ріг, вул. Ніколаєвська, будинок під чергою чотирнадцять, розташовано на землях радгоспу, що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернівським райвідділ комунгоспом 28.11.1988 року, зареєстрованого у Криворізькому БТІ в книгу №І, стор.87, запис №87. Видано свідоцтва про право на спадщину на 1/2 ч. цього будинку згідно ст.529 ГК УРСР, дружині померлого - ОСОБА_3 та дітям: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожному у рівній частині.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1989 року, виданого Шостою Криворізькою нотаріальною конторою, на підставі статті 529 ЦК Української РСР спадкоємцями майна ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_1, що мешкають у АДРЕСА_1 Дочка - ОСОБА_2, що мешкає у АДРЕСА_2. Спадкове майно, на підставі якого видане дане свідоцтво складається з 1/2 частини вищевказаного домоволодіння у АДРЕСА_1

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.05.2003р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданим Широківським сільським ЗАГС Софіївського району 13 травня 1960 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто в час дії ЦК УРСР, тоді як даний позов подано в 2017 році, під час дії ЦК України.

Тому, для вирішення поданого позову, необхідно визначити правила спадкування, які підлягають застосуванню: ЦК УРСР або ЦК України.

Звертаючись до суду, позивач вказував на те, що після смерті ОСОБА_3 прийняв спадщину як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що встановлено ч.3 статті 1268 ЦК України.

Тобто, позивач зазначив підстави позовних вимог виходячи з норм ЦК України, що не узгоджується з нормами права, оскільки п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року встановлено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

В даній справі спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у день смерті ОСОБА_3, відповідно застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Статтею 549 ЦК УРСР визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема і в тому випадку якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Проте, вказана позивачем така підстава позовних вимог (дія яка свідчить про прийняття спадщини) як постійне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не визначена в ЦК УРСР як дія, яка свідчить про прийняття спадщини. Проте, у позовній заяві та в судовому засіданні позивач вказав, що він також зареєстрований та проживає у вказаному домоволодінні, доглядає за ним та присадибною ділянкою, здійснює ремонти, сплачує комунальні платежі.

Оскільки за нормами права ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном, то з вказаних підстав ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Вказані роз'яснення містяться і у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з вказаних положень судовому захисту підлягає саме порушене право, а тому відсутність доказів щодо наявності порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено факт відсутності як звернення до нотаріальної контори, так і відмови нотаріуса в оформленні позивачу права на спадщину, позивачем не надано належних і допустимих доказів за приписами ст. ст. 10, 58-60 ЦПК України на підтвердження факту існування перешкод в оформленні права власності на спадкове майно та не можливість оформити права на спадкове майно в позасудовому порядку, як не надано і доказів порушення прав, свобод чи інтересів позивача.

Так, на запит суду вих.№17876/17 від 13.09.2017 року Шоста криворізька державна нотаріальна контора надала відповідь листом вих.№2869/01-16 від 05.10.2017 р. про те, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з заявою про прийняття або відмову від спадщини до Шостої криворізької державної нотаріальної контори ніхто не звертався; заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувались та свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось.

ОСОБА_1 в позові посилається на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва в зв'язку з тим, що прізвище його матері є ОСОБА_3, а відповідача ОСОБА_1 (хоча ніяких доказів на підтвердження зазначеного суду не надано і спростовується вищезазначеним листом нотаріальної контори), але вказане не є обґрунтованою постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому можливість на здійснення свого права на спадкування відповідно до закону шляхом оформлення спадщини через нотаріуса позивачем не втрачено.

Таким чином, судовому захисту підлягає саме порушене право, а тому відсутність доказів щодо наявності порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З урахуванням вищенаведеного, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 169, 174, 197, 209, 212-214,ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: