Справа №428/3601/17
Провадження №2/428/1457/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 р. Суддя Сєвєродонецького міського суду Юзефович І.О. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним як такого , що укладений між чоловіком без згоди дружини і виходить за межі дрібного побутового , визнання автомобілю обєктом права спільної сумісної власності подружжя ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним як такого , що укладений між чоловіком без згоди дружини і виходить за межі дрібного побутового , визнання автомобілю обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розглянувши подану позовну заяву, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119ЦПК України до позовної заяви додається документ , що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем не було додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору за подання позову , проте позивач просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі у звязку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в якості доказу на підтвердження того , що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору , надала лише довідку про доходи за 2015-2016рр. , яка не відображає інформацію про її майновий стан на теперішній час. Крім того , в матеріалах справи відсутні відомості про наявність на її утриманні неповнолітньої дитини .

У звязку із тим , що позивач не надала жодного доказу на підтвердження факту наявності тяжкого матеріального стану , що перешкоджає їй сплатити судовий збір по справі , суд не погоджується із твердженням позивачки про неможливість сплати судового збору за подання позову з огляду на рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК , то наслідки , передбачені статтею 121 ЦПК , застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання , про що постановляється відповідна ухвала.

Крім того , дана позовна заява подана без додержання вимог , викладених у п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України , а саме: позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Зі змісту ч. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) вбачається, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову , але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 640 грн.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України , ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Згідно ч. 2 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру , яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 640 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» , за подання позовної заяви , що має одночасно майновий і немайновий характер , судовий збір сплачується за ставками , встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру , судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином , з матеріалів даної позовної заяви вбачається , що позивачем не вказано ціну позову , що не дає суду можливості перевірити відповідність позовної заяви нормам ЦПК України , що не відповідає вимогам діючого законодавства України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України , суддя , встановивши , що позовну заяву подано без додержання вимог , викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу , або не сплачено судовий збір , постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху , про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків , який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає , що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним як такого , що укладений між чоловіком без згоди дружини і виходить за межі дрібного побутового , визнання автомобілю обєктом права спільної сумісної власності подружжя слід залишити без руху , а позивачу надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України , суддя -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним як такого , що укладений між чоловіком без згоди дружини і виходить за межі дрібного побутового , визнання автомобілю обєктом права спільної сумісної власності подружжя , залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позову в термін який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали та розяснити , що в іншому випадку позов вважатиметься неподаним і буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя