пр. № 2/759/3051/17
ун. № 759/3883/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді П'ятничук Інни Віталіївни, при секретарі Немировській А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.», третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить суд зняти арешт, накладений 10.03.2011 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 2-2666/11, з майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц та зняти арешт, накладений 12.01.2017 постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріної Дарії Ігорівни у виконавчому провадженні № 53203830, з майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представником заявлено клопотання, про розгляд поданої 10.03.2017 заяви про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц, до розгляду справи по суті, заборонити Святошинському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві проводити дії щодо примусової реалізації арештованого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц, вказуючи на те, що виходячи зі змісту позовних вимог, третя особа має можливість здійснити відчуження арештованого майна на користь третіх осіб в рамках виконавчого провадження, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду в частині поновлення прав позивача на вказане майно шляхом зняття арешту, а тому посилаючись на вищезазначене просять заяву задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви.

Представники ТОВ Фірма «Т.М.М.» та Святошинського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві в судове засідання не з'явились, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Згідно частини 1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до частини 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 3 ст.152 ЦПК України вказує про те, що види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того ч.1 ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, в тому числі заборона вчиняти певні дії та зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з - під арешту.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. з наступними змінами і доповненнями, роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відкривши провадження у справі про визнання права власності та/або зняття арешту з майна, суддя відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ЦПК в порядку забезпечення позову за відповідною заявою може зупинити продаж арештованого майна.

Вирішуючи заяву про забезпечення заявленого позову, суд враховує вказані вище обставини, зокрема, обсяг позовних вимог, об'єктивну необхідність і співмірність способу забезпечення позову, про який просить позивач, заявленим позовним вимогам, інтереси інших осіб, а також те, що невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, в порядку його забезпечення, у зв'язку з чим суд вважає, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову шляхомзупинення продажу арештованого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц.

Заборонити Святошинському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві проводити дії щодо примусової реалізації арештованого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц.

Стягувач: ОСОБА_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання - три роки з дати винесення ухвали.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні під час її проголошення протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя