Справа № 171/109/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" квітня 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Апостолове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 відкрилася спадщина - квартира за адресою АДРЕСА_1, яка належала померлій та її чоловікові на праві спільної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого ККП ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС 02 квітня 1998 року. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 ОСОБА_3 успадкувала ? частку вказаної квартири, як його дружина.

Зазначає, що 14 березня 2000 року ОСОБА_3 зробила заповіт на квартиру АДРЕСА_1, що вчинений від імені ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В.В., зареєстрований в реєстрі за № 559, згідно з яким все своє майно померла заповіла їй.

Вказує, що згідно свідоцтва про право власності на житло ? частина вищевказаної квартири належить на праві власності померлій, яке видане на ім'я ОСОБА_3

Зазначає, що після укладення шлюбу 25 березня 1989 року померлій присвоєно прізвище ОСОБА_3, однак обмін паспорту вона не здійснила, її особу підтверджував паспорт серії НОМЕР_1, виданий до шлюбу на прізвище ОСОБА_3, а обмін паспорту в якому зазначено прізвище ОСОБА_3 здійснено лише 28 вересня 2002 року.

За таких обставин заявниця позбавлена можливості оформити своє право на спадщину за заповітом, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 в нотаріальній конторі і просить встановити, що заповіт від 14 березня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В. В., зареєстрований в реєстрі за № 559, вчинений від ОСОБА_3, належить ОСОБА_3 та встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1998 року в частині належності їй на праві власності 14,1 кв.м. квартири, виданого ОСОБА_3 ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС Дніпропетровської області 2 квітня 1998 року.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши вищенаведеним, просила її задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не претендує, заявниця є її донькою, спору про право між нею та донькою немає.

Заслухавши доводи заявника, пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.5 ч. 2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім визначених ч.1 ст.256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 86 років у м.Зеленодольськ, про що 05 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис № 201, що встановлено з свідоцтва про смерть від 05 серпня 2016 року серія НОМЕР_2 (а.с.4).

25 березня 1989 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_3, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу від 25 березня 1989 року, НОМЕР_3 (а.с.5).

14 березня 2000 року ОСОБА_3 вчинила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В. В., зареєстрований в реєстрі за № 559, яким належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1998 року на праві власності, 14,1 кв.м. квартири в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 Свідоцтво видане ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС Дніпропетровської області згідно з розпорядженням від 2 квітня 1998 року, № 146. (а.с.8).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване в Апостолівському державному бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та записано в реєстрову книгу під № 30 за реєстровим № 84, 11 травня 1998 року. (а.с.9).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 квітня 2011 року, ВРІ № 087853, ОСОБА_3 отримала спадщину після смерті ОСОБА_4, як дружина, на ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого ККП ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС м.Зеленодольська 02.04.1998 року, згідно розпорядження органу приватизації № 146 від 02.04.1998 року. (а.с.11).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, що виданий на ім'я ОСОБА_3, загальна площа вказаної квартири складає 28,1 кв.м. (а.с.21-23).

8 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою в Зеленодольську державну нотаріальну контору Дніпропетровськї області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.30).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 45702047 від 8 листопада 2016 року спадкова справа спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована Зеленодольською державною нотаріальною конторою 08 листопада 2016 року за номером у спадковому реєстрі 59770803, номер у нотаріуса 92/2016. (а.с.32).

За таких обставин встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації шлюбу, 25 березня 1989 року, до 28 вересня 2002 року проживала за паспортом на прізвище ОСОБА_3, отримала свідоцтво про право власності на житло від 02 квітня 1998 року на прізвище ОСОБА_3, вчинила під прізвищем ОСОБА_3 заповіт від 14 березня 2000 року.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що заповіт від 14 березня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан В. В., зареєстрований в реєстрі за № 559, вчинений від ОСОБА_3, належить ОСОБА_3 та факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1998 року в частині належності їй на праві власності 14,1 кв.м. квартири, виданого ОСОБА_3 ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС Дніпропетровської області 2 квітня 1998 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вищезазначені факти знайшли своє підтвердження в процесі розгляду справи і такі факти необхідно встановити.

Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки їх встановлення необхідно з метою отримання в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 209, 212, 213, 215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що заповіт від 14 березня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Штефан Валентиною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 559, вчинений від ОСОБА_3, належить ОСОБА_3.

Встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 1998 року в частині належності їй на праві власності 14,1 кв.м квартири в АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_3 ККП ЖИЛКОМ Криворізької ТЕС Дніпропетровської області, згідно з розпорядженням від 2 квітня 1998 року, № 146.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. І. Кодрян