Справа № 439/1594/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника Служби у справах дітей Бродівської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні внука, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідачку ОСОБА_3 усунути перешкоди в питаннях її участі у вихованні внука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом забезпечення їй спілкування з внуком щотижня від другої половини дня п'ятниці до другої половини дня неділі, а також на період першої половини шкільних канікул з перебуванням його за місцем її проживання.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечила.

Представник служби у справах дітей вимоги позивача підтримала.

Заслухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, свідка, малолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає порушене право особи. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Із змісту ст. 10, 60 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони ті інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволити вимоги позивача, виходячи з наступного.

У відповідності з положеннями ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають право перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда у вихованні дитини вирішується відповідно до ст.159 цього Кодексу.

Статтею 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування з урахуванням віку, стану здоров»я дитини, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю ОСОБА_3 та її сім»єю. У цій сім»ї виховується ще двоє дітей ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_7. Позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 у власному будинку.

Позивач стверджує, що відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком, так як не пускає в будинок, навіть на подвір'я. Саме тому їй доводиться зустрічатися з онуком поза межами господарства ОСОБА_7, в основному у школі. Вона просить врахувати, що умов та часу для спілкування там недостатньо, тим більше для заходів виховного характеру. Також її дуже турбує погане здоров'я онука ОСОБА_6. Він часто скаржиться на болі в шлунку та кишечнику, на головні болі і часті отруєння, у нього часті простуди і постійно закладений ніс, швидка втомлюваність під час бігу і поганий апетит, неправильний прикус, сильний карієс. Тому при достатньо частих, регулярних і триваліших зустрічах з онуком вона могла б за рахунок власного часу та коштів покращити його здоров'я.

З пояснень відповідача вбачається, що вимоги позивача вона не визнає, категорично заперечує те, щоб дитина відвідувала бабусю за місцем її проживання. Вона вважає, що бабуся не може мати такого ж права на участь у вихованні дитини, як і мама. Проте, вона не заперечує того, щоб бабуся бачилася з онуком в школі по кілька годин, так як це є тепер, а забирати онука до себе додому не потрібно. ОСОБА_3 просить суд врахувати, що бабуся погано впливає на онука, налаштовує проти неї та її родини. Для прикладу вона повідомила про обставини, які свідчать про те, що бабуся купує онукові сучасні гаджети і дозволяє користуватись ними лише у її присутності; дозволяє вживати їжу, яка може негативно вплинути на здоров»я дитини (чіпси, сухарики, піцу). Проте, на думку суду, пояснення відповідача свідчать виключно про те, що вона перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_1, яка є її колишньою свекрухою, з якою раніше вони проживали разом. Окрім того, позивач в судовому засіданні звернула увагу суду на те, що в планшеті, який придбаний виключно для онука, встановлено ряд програм з навчального курсу і вона бере на себе обов»язок контролювати заняття онука з метою вдосконалення знань по шкільній програмі, так як є колишнім педагогом і має хорошу репутацію.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в присутності практичного психолога центру соціальних служб для молоді ОСОБА_8, суду повідомив, що хоче спілкуватися з бабусею ОСОБА_1, щоб вона приїжджала до них і він може їздити до бабусі в смт. Підкамінь до неї додому.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_4 просила вимоги позивач задоволити.

З врахуванням наведених вище обставин, віку та стану здоровя дитини та позивача, суд вважає на необхідне визначити порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з онуком, шляхом забезпечення ОСОБА_1 спілкування з ОСОБА_5 щотижня від другої половини дня п'ятниці до другої половини дня неділі, а також на період першої половини шкільних канікул з перебуванням його за місцем проживання бабусі.

Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 щодо її участі у вихованні онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом забезпечення ОСОБА_1 спілкування з ОСОБА_5 щотижня від другої половини дня п'ятниці до другої половини дня неділі, а також на період першої половини шкільних канікул з перебуванням його за місцем проживання бабусі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9