АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/2224/17 Головуючий суддя 1-ї інстанції - Довготько Т.М.
Провадження № 22-ц/790/4605/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори про відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Хорошевського О.М., Котелевець А.В.,

при секретарі: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

16 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3 на його користь матеріальний збиток у розмірі 21 541,14 гривень, вартість діагностики автомобіля після ДТП в розмірі 275,00 гривень та покласти на відповідачів судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 гривень, вартість проведених експертних досліджень в розмірі 1585,80 гривень, судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 31 серпня 2016 року в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок протиправних дій водія автомобіля ВАЗ 21083 державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 відбулось зіткнення з його автомобілем Мазда 3, державний номер НОМЕР_2.

15 листопада 2016 року Московським районним судом м. Харкова було винесено постанову про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №9737 від 12 грудня 2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого позивачеві внаслідок ДТП, становить 44 680,22 грн. Транспортний засіб ВАЗ 21083 державний номер НОМЕР_3 був застрахований відповідно до Полісу від 28 квітня 2016 року в ПрАТ «СК «Провідна».

03 лютого 2017 року ПрАТ «СК «Провідна» компенсувала частину матеріального збитку в розмірі 23 139,08 грн.

09 лютого 2017 року він направив скаргу в ПрАТ «СК «Провідна», у якій послався на висновок №9737 від 12 грудня 2016 року та просив компенсувати всю суму шляхом надання залишку у розмірі 21 541,14 грн., на що відповідь не отримав.

До ОСОБА_3 він також звертався з проханням в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду у повному обсязі, на що отримав відмову. На час звернення з вказаним позовом до суду відповідачі завдану шкоду не відшкодували, у зв'язку з чим його права та інтереси порушені.

Просив суд про задоволення позову.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, в яких просив проводити судовий розгляд у відсутності представника ПрАТ «СК «Провідна» та відмовити в задоволенні позову до ПрАТ «СК «Провідна» в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування позову вказує на те, що суд помилково не взяв до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження, який є належним та допустимим доказом.

Також зазначає, що водій ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність за завдану шкоду, і той факт, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, не є підставою для відмови в позові до нього.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_6 підтримував апеляційну скаргу.

Представник ПрАТ «СК «Провідна » та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися.

Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ОСОБА_3 просив суд розглядати справу за його відсутністю (а.с.120, 121, 124, 125, 127 ).

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання , зокрема щодо наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та наведені докази на їх підтвердження, інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їх правовідносини.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам процесуального закону у повному обсязі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо- транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_3 уклав з ПрАТ «СК «Провідна» поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то він не є зобов'язаним у відшкодуванні завданих збитків перед позивачем.

Що стосується підстав відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості з ПрАТ «СК «Провідна», то суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було здійснено позивачеві виплату страхового відшкодування в розмірі 23 193,08 грн., яка хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов до висновку, що правові підставі для стягнення з відповідача на користь позивача суми 23 193,08 грн. у відшкодування шкоди відсутні.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31 серпня 2016 року о 09-45 год. в м. Харкові по пр. Московському, 95 з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ 21083 державний номер НОМЕР_3, сталося зіткнення з автомобілем Мазда 3, державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП встановлена постановою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року. (а.с.11)

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що винним в дорожньо - транспортній пригоді є ОСОБА_3

Автомобіль ВАЗ 21083 державний номер НОМЕР_3 був застрахований у ПрАТ «СК «Провідна» полісом АІ9569778 від 28 квітня 2016 року. Відповідно до Полісу № АІ9569778 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн.; за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 200 000,00 грн.; франшиза 0 грн. (а.с. 12)

31 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою № про виплату страхового відшкодування.

В той же день, 31 серпня 2016 року, представником ПрАТ «СК «Провідна» було оглянуто транспортний засіб Мазда 3, державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та складено акт первинного огляду транспортного засобу, в якому зокрема, було зазначено деталі та опис пошкоджень, та акт був підписаний позивачем. (а.с. 70)

Як вбачається зі звіту №167/09/16 про оцінку колісного транспортного засобу Мазда 3, державний номер НОМЕР_2 від 11 жовтня 2016 року, вартість відновлювального ремонту у урахуванням фізичного зносу (Сврз) автомобіля складає 23 139,08 грн. без ПДВ на пошкодженні складові, що підлягають заміні. При оцінці автомобіля використовувався, зокрема, акт огляду транспортного засобу №167/09/16 від 16 вересня 2016року, який був складений у присутності позивача та представника ПрАТ «СК «Провідна».

В судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що на підставі вищезазначеного звіту, відповідач ПрАТ «СК «Провідна» відшкодував позивачу матеріальну шкоду у розмірі 23 139,08 грн.

З повідомлення про виплату вбачається, що ПрАТ «СК «Провідна» повідомила позивача про виплату саме 23 139, 08 грн. 03 листопада 2016 року (а.с. 17).

Позивач з зазначеною сумою відшкодування шкоди не погодився, про що повідомив ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 18).

20 вересня 2016 року позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса з заявою про проведення експертної оцінки автомобілю. Відповідно до висновку №9737 від 12 грудня 2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Мазда 3, державний номер НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП, становить 44 680,22 грн. (а.с.19-38).

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ « СК «Провідна» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

ПрАТ СК «Провідна» протягом 10 робочих днів направило осіб для визначення розміру шкоди.

При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 23 139,08 грн., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що правові підстави для стягнення суми, визначеної висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 9737 від 12 грудня 2016 року зі ПрАТ «СК«Провідна» відсутні (а.с. 44-45).

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в зазначеній частині, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 щодо обов'язку ПрАТ «СК «Провідна» відшкодувати майнову шкоду потерпілому у повному обсязі, в межах ліміту відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який має пріоритет і розмір страхового відшкодування страховою компанією визначається на підставі цього Закону.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні суми, різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, з винною в дорожньо - транспортній пригоді особи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, позивач має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_3 на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених у постановах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 та від 26 жовтня 2016 року по справі № 6-954цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіюване є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди підлягає скасуванню на підставі п 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

При ухваленні нового рішення колегія суддів виходить із того, що виплачене страховиком позивачу страхове відшкодування не забезпечує повного відшкодування завданої потерпілому шкоди у зв'язку з пошкодженням належного йому на праві власності автомобілю.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 9737 від 12 грудня 2016 року визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Мазда 3, державний номер НОМЕР_2 становить 44 680,22 грн. (а.с. 19-38).

Із звіту № 167/09/16 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7, вбачається, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 25 147,74 грн. (а.с. 71-81).

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції були досліджені зазначені письмові докази, які визначають суму завданої позивачу шкоди.

Колегією суддів встановлено, що при визначенні суми шкоди, яка була заподіяна позивачу по вині ОСОБА_3, був проведений спеціалістом та експертом огляд пошкодженого автомобіля, врахований коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, та складні висновки.

Пошкодження спірного автомобілю, зазначені в даних письмових доказах, співпадають та відповідають пошкодженням, які зазначені в акті огляду автомобіля. Разом з тим, для відновлення даного транспортного засобу, звітом № 167/09/16 про оцінку колісного транспортного засобу передбачався ремонт пошкоджених вузлів та деталей, тоді як висновком автотоварознавчого дослідження була передбачена їх заміна, а їх вартість визначена з урахування фізичного зносу автомобіля (а.с. 24-25, 74-80).

Колегія суддів, виходячи з принципу реального виконання зобов'язання, вимог ч.2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна, вважає, що виплатою страхового відшкодування позивачу не була у повному обсязі відшкодована завдана шкода, у зв'язку з чим винна в дорожньо - транспортній пригоді особа повинна сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Зазначена сума складає 21 541,14 грн. (44 680,22 грн. - 23 139,08 грн.).

Таким чином, колегія суддів ухвалює в цій частині рішення, яким стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 21 541,14 грн.

При цьому, колегія суддів роз'яснює, що ОСОБА_3 не позбавлений можливості вимагати повернення ОСОБА_1 вузлів та деталей автомобіля, які були пошкоджені, та за висновком експертного автоварознавчого дослідження підлягали заміні.

В правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15, зазначено, що якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Таким чином, у ОСОБА_3 є право на оспорення розміру страхового відшкодування, визначеного по страховому полісу та виплаченого ОСОБА_1

Колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості діагностики спірного автомобіля у сумі 275,00 грн., оскільки позивачем не доведено необхідності проведення такої діагностики.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач просив стягнути судові витрати у розмірі 10 225,80 грн., з яких: 1 585,80 грн. - витрати на експертні послуги, 8 000,00 грн. - витрати на правову допомогу, судовий збір - 640,00 грн.

Колегія суддів стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 634,70 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 4 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу у сумі 8 000,00 грн., оскільки із акту прийому - передачі виконаних робіт та надання послуг від 30 січня 2017 року вбачається, що адвокатом, крім послуг по зазначеній цивільній справі, надавались позивачеві послуги по справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим зазначена сума не може бути стягнута у повному обсязі з відповідача.

Також колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми за проведення експертного дослідження за межами розгляду зазначеної цивільної справи, оскільки ці витрати не віднесені згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України до судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 22, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1194, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди 21 541,14 (двадцять одну тисячу п'ятсот сорок одну гривню 14 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 (чотири тисячі гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 634,80 (шістсот тридцять чотири гривні 80 коп.) гривень.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення суду набирає чинності негайно, з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: О.М. Хорошевський

А.В. Котелевець