Справа № 487/1678/17
Провадження № 2-с/487/13/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року Суддя Заводський районний суд м. Миколаєва ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернуся до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 10.12.2012 року про стягнення з нього на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» борг за спожиту теплову енергію у розмірі 1775,24 грн. та судові витрати в сумі 107,30 грн. посилаючись на існування спору про право та просив поновити строк для подання даної заяви та прийняти заяву до розгляду посилаючись на те, що не отримував рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до ч.2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Так, згідно матеріалів справи, 10.12.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ №2-н/1412/1783/23012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» борг за спожиту теплову енергію у розмірі 1775,24 грн. та судові витрати в сумі 107,30 грн.

Копія судового наказу направлена на адресу боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_1, де на імя боржника як відповідального квартиронаймача відкрито особистий рахунок. Копія судового наказу боржником не була отримана.

12.03.2015 року ОСОБА_2 отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Заводського районного суду м. Миколаєва №2-н/1412/1783/2012 року від 10.12.2012 року.

Проте, 13.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом про поновлення пропущеного строку та скасування судового наказу №2-н/1412/1783/2012 року.

Адміністративний позов ОСОБА_2 ухвалою від 15.05.2015 року було залишено без руху, яку ОСОБА_2 отримав особисто 28.05.2015 року, у звязку з не усуненням недоліків, ухвалою суду від 09.06.2015 року, адміністративний позов було повернуто ОСОБА_2, вказану ухвалу також отримано ОСОБА_2 особисто 07.07.2015 року.

Отже, боржнику ОСОБА_2 станом на березень 2015 року було достовірно відомо про видання судом судового наказу №2-н/1412/1783/2012 року.

27.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся з заявою про скасування судового наказу, де просив поновити строк для подання даної заяви та прийняти заяву до розгляду посилаючись на те, що не отримував рішення суду.

Проте, зазначені в заяві доводи ОСОБА_2 пропущенням ним строку подання заяви про скасування судового наказу, суд до уваги не приймає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 був пропущений строк для подачі заяви про скасування судового наказу та підстав для поновлення строку для подання цієї заяви не встановлено, у звязку з чим вказану заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду .

Керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набуває законної сили через 5 днів з моменту її винесення. Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченому ст. 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина