печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Новака Р.В.

при секретарі - Владіміровій О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.10.2014 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 10000,00 доларів США, про що було складено відповідну розписку. За умовами розписки відповідач зобов'язався повернути грошові кошти за розпискою в строк до 28.10.2014. У передбачений розпискою строк, відповідач не повернув позичені грошові кошти. Таким чином, у зв'язку з неповерненням відповідачем грошових коштів за розпискою за період з 29.10.2014 по 19.09.2016 (включно) згідно з обґрунтованим розрахунком позивач просить стягнути нараховані три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 14731,68 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 148230,99 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу, три проценти річних та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, що разом складає 421973,48 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, подала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.10.2014 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 10000,00 доларів США, про що було складено відповідну розписку. За умовами розписки відповідач зобов'язався повернути грошові кошти за розпискою в строк до 28.10.2014. У передбачений розпискою строк, відповідач не повернув позичені грошові кошти.

У зв'язку з неповерненням відповідачем грошових коштів за розпискою за період з 29.10.2014 по 19.09.2016 (включно) позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 259010,81 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 14731,68 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 148230,99 грн., що разом складає 421973,48 грн.

Так, згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України позивачу підлягає відшкодуванню відповідачем, сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1046 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти у розмірі 421973 (чотириста двадцять одна тисяча дев'ятсот сімдесят три) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати з оплати судового збору в розмірі 4219 (чотири тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 73 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.В. Новак