справа № 361/4169/17
провадження № 2/361/2463/17
22 листопада 2017 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначало, що 19 березня і 02 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк (далі ПАТ Альфа-Банк або Банк) і ОСОБА_3 (далі Позичальник) укладено кредитні договори № 500353921 та № 500912050 відповідно.
30 вересня 2014 року між ПАТ Альфа-Банк і Товариством з обмеженою відповідальністю Дата ОСОБА_4 (далі ТОВ Дата ОСОБА_4) укладено договір факторингу, за умовами якого Банк відступив цьому товариству права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі право вимоги заборгованості за вказаними двома кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_5 і ОСОБА_3
10 жовтня 2016 року між ТОВ Дата ОСОБА_4 і ТОВ ФК ЄАзПБ був укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ (далі договір факторингу), за умовами якого ТОВ Дата ОСОБА_4 передало, а ТОВ ФК ЄАзПБ прийняло право грошової вимоги до відповідача за вказаними вище кредитними договорами.
Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу ТОВ ФК ЄАзПБ набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_3 за двома кредитними договорами:
19 жовтня 2016 року Позичальникові надсилалось повідомлення про відступлення ТОВ ФК ЄАзПБ права вимоги заборгованості за кредитними договорами та необхідність її сплати. Проте дана вимога відповідачем не виконана.
З моменту набуття права вимоги до боржника позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій по зазначених кредитних договорах.
Проте відповідач ОСОБА_3 жодного платежу в рахунок погашення заборгованості не вносив, у звязку з чим Товариство звернулося до суду з позовом про стягнення зазначених сум заборгованості за кредитними договорами.
Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
19 березня 2013 року між ПАТ Альфа-Банк і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 500353921.
Відповідно до умов п. п. 2.6, 2.7 кредитного договору та Додатку № 1 до цього договору від 19 березня 2013 року Позичальник зобовязувався повертати кредит шляхом внесення щомісячно платежів у розмірі 1013 грн. 98 коп.
02 серпня 2013 року між ПАТ Альфа-Банк і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 500912050.
ОСОБА_7 платежів, який є Додатком № 1 до кредитного договору № 500912050 від 02 серпня 2013 року, видно, що на погашення кредиту Позичальник зобовязувався сплачувати щомісячний платіж у розмірі 438 грн. 51 коп.
Судом встановлено, що ПАТ Альфа-Банк свої зобовязання за кредитними договорами виконав повністю, надав Позичальнику кредитні кошти у визначених цими договорами сумах, що підтверджується заявами-анкетами Позичальника від 19 березня та 02 серпня 2013 року відповідно.
У порушення умов кредитних договорів та вимог закону відповідач ОСОБА_3 своїх зобовязань за укладеними ним із ОСОБА_5 19 березня та 02 серпня 2013 року двома кредитними договорами належним чином не виконує, у визначені договорами строки щомісячні платежі по погашенню кредитів, сплаті процентів, комісії та пені не вносить.
30 вересня 2014 року між ПАТ Альфа-Банк і ТОВ Дата ОСОБА_4 укладено договір факторингу, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників ОСОБА_5.
10 жовтня 2016 року ТОВ Дата ОСОБА_4 і ТОВ ФК ЄАзПБ уклали договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за умовами п. п. 2.1, 2.2 цього договору ТОВ Дата ОСОБА_4 відступило, а ТОВ ФК ЄАзПБ набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у Додатку № 1-1 до даного договору, у тому числі й право вимоги заборгованості за кредитними договорами від 19 березня та 02 серпня 2013 року, укладеними між ОСОБА_5 і ОСОБА_3, право вимоги, що відступається включає заборгованість за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами.
ОСОБА_8 з Додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року вбачається, що до ТОВ ФК ЄАзПБ перейшло право вимоги до ОСОБА_3 заборгованості за вказаними вище, двома кредитними договорами, а саме:
24 жовтня 2016 року позивач ТОВ ФК ЄАзПБ на виконання умов договору факторингу направляло відповідачу ОСОБА_3 повідомлення про відступлення товариству права вимоги заборгованості за кредитними договорами № 500353921 від 19 березня 2013 року та № 500912050 від 02 серпня 2013 року, розмір наявної суми заборгованості, реквізити та порядок та вимогу її сплати.
Після відступлення Товариству права вимоги жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем ОСОБА_3 не вносилось.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За змістом ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Європейська агенція з повернення боргів судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Дутчак І. М.