Справа № 589/1516/16-ц
Провадження № 2/589/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.

з участю секретаря судового засідання - Антошко Т. А.,

представника первісного позивача ОСОБА_1,

представника зустрічного позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5

- про розірвання договору найму та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Шосткинської міськдержнотконтори ОСОБА_6

- про визнання недійсними договору дарування та договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, який мотивувала тим, що 08 липня 2015 року вона на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з ОСОБА_5, набула у власність квартиру АДРЕСА_1. На час придбання нею квартири, в ній ніхто не був зареєстрований, однак, як зясувалось згодом, знята 29.01.2015 року з реєстрації в квартирі на підставі рішення суду відповідач ОСОБА_4 була поновлена в своїх правах на користування квартирою рішенням Апеляційного суду Сумської області від 22.12.2015 року.

Відповідач користувалась квартирою на підставі договору найму квартири, укладеного 24.10.2008 року між ОСОБА_7 (власником квартири на час укладення договору) та ОСОБА_8 Позивач по вказаному судовому спору судом до участі в справі не залучалась і взагалі не була обізнана щодо наявності такого спору; про рішення Апеляційного суду дізналась на початку січня 2016 року. Після чого, згідно умов договору найму квартири, 12.01.2016 року письмово повідомила ОСОБА_4 про розірвання договору найму, оскільки квартира потрібна позивачці для власного проживання та проживання членів її сім'ї. Однак відповідач 29.01.2016 року поновила реєстрацію в квартирі, що змусило позивачку звернутись до суду за захистом своїх прав на належне їй майно. Посилаючись на вказане, просить розірвати договір найму квартири АДРЕСА_2, який був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, у звязку з чим, визнати останню такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

23 серпня 2016 року до суду з зустрічним позовом звернулась представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування від 08 травня 2014 року і договору купівлі-продажу від 08 липня 2015 року, залишивши позовні вимоги ОСОБА_3 без задоволення, виселивши останню зі спірної квартири та повернувши квартиру в користування ОСОБА_4

Вказані вимоги мотивувала тим, що 24 жовтня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (власницею квартири на час укладення договору) було укладеного договір найму спірної квартири. 29.12.2009 року ОСОБА_7 померла, а її спадкоємці щодо прийняття спадщини не звертались. В подальшому квартирою незаконно заволодів ОСОБА_5, який виселив ОСОБА_4 без її відома з квартири та відчужив нерухоме майно ОСОБА_3, без згоди на це ОСОБА_4 Про те, що її виселено з житла та квартиру продано - ОСОБА_4 дізналась лише 15 вересня 2015 року, приїхавши до м. Шостка.

В судовому засіданні представник первісного позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві; в задоволенні зустрічного позову прохала відмовити. Також, зазначила, що згідно умов договору найму власник квартири має повідомити наймача про розірвання договору за місяць, що і було зроблено її довірительницею, однак минуло вже більше року, а ОСОБА_4 всупереч умовам договору не знялась з реєстрації, навпаки, ще й ставить питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири хоча не має на це жодного законного підгрунття.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечила, зустрічний позовні вимоги підтримала у повному обсязі прохала задовольнити. Зазначила, що після смерті ОСОБА_7 спадщину ніхто не прийняв, а її довірителька згоди на відчуження квартири як ОСОБА_5, так і ОСОБА_3 не давала.

ОСОБА_4 зареєструвалась в квартирі зі згоди ОСОБА_7, бо доглядала за останньою, а в кінці 2013 року виїхала з квартири, оскільки до квартири повернувся з місць позбавлення волі онук покійної ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_4 виїхала до м. Київ, де працює і знімає квартиру, але кожні три місяці навідувалась до спірної квартири. 15 вересня 2015 року вона вчергове приїхала до м. Шостка і виявила, що в спірній квартирі ведуться ремонтні роботи, а її ключі не підходять до вхідного замка. Лист-повідомлення про розірвання договору ОСОБА_4 отримувала, але зніматись з реєстрації в спірній квартирі не буде, оскільки, як вже зазначалось, квартира відчужена без її згоди на це, а ОСОБА_4 має намір повернутись до м. Шостка на постійне проживання і їй потрібне житло.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань, заперечень або пояснень щодо позовів не надав.

Третя особа - завідувач Шосткинської міськдержнотконтори ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного:

24 жовтня 2008 року між власником квартири ОСОБА_7 та наймачем - ОСОБА_8 було укладено договір, згідно якого, ОСОБА_7 сдала ОСОБА_8 в піднайм квартиру № 6 в буд. 7 А по вул. Горького в м. Шостка для проживання на безоплатній основі. Згідно умов договору сторони мають право розірвати договір з ініціативи будь-якої зі сторін, попередивши про це іншу сторону за 1 місяць. (а.с. 8)

Згідно довідки ЖЕД-1 ОСОБА_8 була зареєстрована у вказаній квартирі з 29.10.2008 року; 29.01.2015 року - знята з реєстрації за рішенням суду; 29.01.2016 року - знову зареєстрована у вказаній квартири на підставі рішення суду. (а.с. 7)

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 померла 29 грудня 2009 року; спірну квартиру успадкував - ОСОБА_9, онук померлої. Вказані обставини встановлені в рішенні Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року. (а.с. 15-17), а отже окремого доведення не потребують.

Зазначене також підтверджується і змістом нотаріально посвідченого договору дарування від 08 травня 2014 року, згідно якого ОСОБА_9 передав, а ОСОБА_5 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_3. Згідно договору вказана квартира належить Дарувальнику (ОСОБА_9 В.) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При посвідченні договору нотаріусом перевірено дієздатність сторін, сторони підтвердили, що укладення договору відповідає їх внутрішній волі та наслідки укладення договору їм зрозумілі. (а.с. 61-62)

Вказаним спростовуються твердження представника ОСОБА_4 про відсутність заповіту ОСОБА_7 та неприйняття спадщини спадкоємцями.

Як встановлено з пояснень сторін та вбачається з рішення Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року після набуття квартири у власність ОСОБА_5 13 жовтня 2014 року звернувся до суду про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом, оскільки остання у вказаній квартирі не проживає. Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 27.11.2014 року позов було задоволено та визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування спірною квартирою. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року заочне рішення було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено, з посиланням на те, що у разі зміни власника житла до нового власника переходять права та обовязки наймодавця, а отже у разі бажання розірвати договір, новий власник має попередити наймача про це згідно умов договору за 1 місяць, або звернутись до суду з позовом про розірвання договору. (а.с. 15-17)

Після винесення вказаного заочного рішення (та зняття на його підставі ОСОБА_4 з реєстрації) і до його скасування, 08 липня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_3 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3 зі сплатою ОСОБА_5 обумовленої ціни. (а.с. 9-10)

ОСОБА_10 власності ОСОБА_3 на вказану квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того ж дня - 08.07.2015 року. (а. с. 11)

12.01.2016 року ОСОБА_3 направила ОСОБА_4 письмове повідомлення про розірвання договору найму, з попередженням, що за місяць з дати отримання повідомлення ОСОБА_4 має знятись з реєстрації у спірній квартирі. (а.с. 12)

Копією повідомлення про вручення поштового відправлення підтверджується, що ОСОБА_4 отримала вказане повідомлення про розірвання договору 23.01.2016 року. (а.с. 13)

Отримання зазначеного повідомлення ОСОБА_4 підтвердила і її представник в судовому засіданні.

Згідно дослідженої довідки ЖЕД- 1, даних управління ДМС та пояснень її представника ОСОБА_4 залишається зареєстрованою у спірній квартирі. (а.с. 7,21)

Відповідно до ст. 312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином, до ОСОБА_3 перейшли права і обовязки наймодавця згідно договору найму, укладеного 24.10.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім'ї.

Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

Згідно положень ст.. 158, 159 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він

укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк або

без зазначення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

Згідно ст. 170 ЖК України при переході права власності на жилий будинок, (частину будинку, квартиру), в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення зазначеного в ньому строку.

Якщо договір найму укладено без зазначення строку, новий

власник будинку (квартири) вправі вимагати його розірвання у

випадках і в порядку, передбачених статтею 168 цього Кодексу.

Як зазначалось, ОСОБА_4 отримала повідомлення ОСОБА_3 про розірвання договору 23.01.2016 року, однак досі залишається зареєстрованою в спірній квартирі.

В судовому засіданні встановлено, що первісному позивачу квартира необхідна для власного проживання та проживання членів її сім'ї, що є підставою для розірвання договору з ініціативи наймодавця, та ОСОБА_3 попередила ОСОБА_4 про розірвання договору у визначений договором строк, і з часу отримання попередження минуло більше 12 місяців, що є більш, ніж достатнім строком для виконання вимог наймодавця.

Відповідно до ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_3 та задоволення вимог про розірвання договору найму квартири і визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом.

Зустрічний позивач як на підставу своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_4 не надавала згоди на відчуження квартири ні за договором дарування, ні за договором купівлі-продажу, однак діюче законодавство України не передбачає обовязок отримання власником нерухомого майна згоди наймача на відчуження майна. Інших підстав, в тому числі передбачених ЦК України, за яких вказані договори можуть бути визнані судом недійсними - зустрічний позивач не навела і не обґрунтувала.

Також в судовому засіданні зі слів представника ОСОБА_4 встановлено, що остання проживає і працює в м. Києві та винаймає там квартиру, а отже забезпечена житлом.

Посилання ж на те, що ОСОБА_4 має намір згодом повернутись в м. Шостка і тому їй потрібно житло в цьому місті, не можуть бути враховані, оскільки розірвання договору найму спірної квартири не позбавляє ОСОБА_4 можливості в майбутньому винайняти житло у м. Шостка.

Зважаючи на вказане, зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 8, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору найму та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Розірвати договір найму квартири АДРЕСА_4, укладений 24.10.2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 6 в буд. № 7- А по вул. Горького в м. Шостка Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 551 грн 20 к. сплаченого нею судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договору дарування від 08 травня 2014 року та договору купівлі-продажу від 08 липня 2015 року - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_10