Справа № 706/932/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П.

при секретарі Пізняк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

В 17.07. 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона, ОСОБА_1, з 29 серпня 2012 року по 08 січня 2015 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року від шлюбу народився син, ОСОБА_3. Після народження дитини шлюбні стосунки з відповідачем в них не склалися, постійно конфліктувати, дитиною він не цікавився і вони почали з ним проживати окремо. Коштів на утримання дитини він не виділяв, нічого не сплачував та участі у вихованні сина не приймав..

З моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, ОСОБА_3 із власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає.

Дитина проживає разом з нею, вона самостійно несе усі витрати по утриманню сина, при цьому неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з проханням прийняти участь в утриманні їх спільного сина, однак її звернення залишено відповідачем без задоволення.

Вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок, життя та розвиток сину ОСОБА_4 в країнах ближнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.

Крім того, вона у кінці серпня - на початку вересня 2017 року має можливість вивезти дитину на профілактичне лікування та відпочинок за кордон, а саме у Португалію.

Вона неодноразово зверталась до ОСОБА_5 з проханням надати дозвіл на виїзд сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, але він відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини, та рекомендує дитині після того, як виросте побачити світ, а розвиватись на території України.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду направлена телеграма (заява) від імені відповідача, в якій зазначено про неможливість його явки до суду через перебування за межами України та про визнання позову.

Вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, приймаючи до уваги позицію позивача, відповідача, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.08.2012 р. по 08.01.2015 р., від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6.

З тверджень позивача, викладених в позовній заяві встановлено, що ОСОБА_1, у 2017 р. має намір тимчасово разом з сином виїхати за кордон.

В поданій до суду заяві відповідач зазначає, що через перебування його за межами України, він не має змоги надати нотаріально посвідчену згоду та виїзд дітей за кордон у супроводі матері.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з приписами ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків може здійснюватись без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинне законодавство не передбачає підстави для відмови у перетині кордону дитиною, а лише встановлює особливий порядок надання дозволу на виїзд неповнолітньої особи у разі відсутності згоди одного із батьків за рішенням суду.

Отже, беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України, для забезпечення їх інтересів, суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька.

Обставин, які з урахуванням віку та стану здоров»я, перешкоджали б виїзду неповнолітнього ОСОБА_3, за кордон судом не встановлено, у зв»язку з чим суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька. ОСОБА_2, до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання через Христинівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук