Справа № 288/579/15-ц
Провадження № 6/288/11/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Мітніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Попільня подання Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Попільнянського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, смт. Попільня, вул. Калініна, 49-а, Попільнянського району Житомирської області до виконання нею зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 288/579/15-ц виданим 30 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» боргу в сумі 2110468, 02 гривні.

На виконанні Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходиться виконавче провадження 52658873 з виконання Виконавчого листа № 288/579/15-й виданого 30 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" боргу в сумі 2110468,02 гривень.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Виконавцем 04 жовтня 2016 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не зявилась, про причини неявки не повідомила виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

ОСОБА_1 являється приватним підприємцем, однак кошти по рішенню суду не сплачує.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 13 липня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР №335583, виданим 07 вересня 2012 року органом видачі №1888.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

В судове засідання державний виконавець не зявився надав до суду заяву в якій просив, справу слухати без його участі, подання підтримав просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 червня 2015 року, позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0983/74/56457 від 08 червня 2007 року задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки смт. Попільня, вул. Калініна, 49-А, Попільнянського району Житомирської області на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Київської

регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» (р/р НОМЕР_2, МФО 322904, , 01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-7б) заборгованість за кредитним договором № 014/0983/74/56457 від 08 червня 2007 року в сумі 97 920,21 (дев'яносто сім тисяч дев'ятсот двадцять долар США 21 цент), що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2110468, (два мільйони сто десять тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень 02 копійки; Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в собі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» сплачений судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

На виконання вказаного судового рішення 30 жовтня 2015 року видано виконавчий лист № 288/579/15-ц. 04 жовтня 2016 року відкрите виконавче провадження № 52658873.

Відповідно до частини першої статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно із пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду жодних доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

Сам факт наявності відкритого протягом тривалого часу виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, або боржник безпідставно та неодноразово не з'являвся на виклики державного виконавця, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Матеріали справи містять інформаційні довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника, відповідь фіскальної служби, відповідь з пенсійного фонду України. Тобто державним виконавцем вжито ряд дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 13 липня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР №335583, виданим 07 вересня 2012 року органом видачі №1888.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від

виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд не може погодитись з висновками державного виконавця про те, що факт існування боргу і його несплати є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань.

Крім того, не надано доказів, які саме дії ОСОБА_1 свідчать про те, що вона може виїхати за кордон задля того, щоб уникнути виконання покладених на неї обовязків.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Свобода пересування гарантована статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно частини третьої указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Держава, захищаючи свої інтереси через державні органи, повинна діяти в межах встановлених нею законів і не допускати порушень прав інших учасників виконавчого провадження; її інтереси, як сторони у виконавчому провадженні, не можуть превалювати над правами іншого учасника виконавчого провадження.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині третій статті 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов'язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1,3,4 відповідної статті).

Згідно пунктів 2, 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, на переконання суду, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів про ухилення від сплати заборгованості державним виконавцем до подання не додано.

А отже, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

Закон України Про судовий збір не передбачає оплату судовим збором подання виконавця про тимчасове обмеження боржника у виконавчому провадженні у праві виїзду за межі України.

На підставі вище викладеного та керуючись статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року зі змінами та доповненнями, статтею 377-1 ЦПК України, статтею 33 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Попільнянському ВДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано в установлений строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами без участі яких було постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Житомирської області через Попільнянський районний суд Житомирської області.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_4