Справа №515/436/17
Провадження №2-о/515/819/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

заінтересованої особи Дивізійської сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці - ОСОБА_3 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Після її смерті залишилась земельна ділянка, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 24.05.2009 року.

ОСОБА_1, як донька померлої, має намір прийняти спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги. Тому вона звернулася до приватного нотаріуса Монастирліу О.П. для подання заяви про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в прийнятті даної заяви, на підставі того, що вона втратила 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і не надала доказів сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому вона вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявниці в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представника заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 07.07.1972 року (а.с.5), матір'ю заявниці є ОСОБА_3.

Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 (а.с.6), після укладення шлюбу, зареєстрованого 07.11.1993 року у Дивізійській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, заявниці присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області.

Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,4000 га, розташованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення особистого селянського господарства.

Листом приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. №139/01-16 від 07.03.2017року (а.с.12) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини втрати 6-ти місячного строку для подачі даної заяви та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем.

З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_5 від 10.04.2017 року (а.с.28) вбачається, що за результатами пошуку спадкової справи після ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - інформація відсутня.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснили, що заявниця ОСОБА_1 та її покійна мати ОСОБА_3 проживали в різних помешканнях, але обидва будинки були розташовані поруч на одному подвір'ї, хоча і значилися за різними адресами. За весь час проживання вони вели спільне господарство, разом обробляли присадибну ділянку, мати лише деякий час ночувала в належному їй будинку, коли ж вона захворіла і потребувала постійного догляду, донька ОСОБА_1 перевела матір на постійне проживання до свого будинку, де і здійснювала за нею постійний догляд до самої смерті.

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є єдиною донькою спадкодавця ОСОБА_3, та дійсно постійно проживала разом зі своєю матір'ю до дня її смерті, що також підтвердили в своїх поясненнях допитані в судовому засіданні свідки. Однак, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.12), якому необхідно надати докази сумісного проживання, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку.

За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, поясненнями свідків, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного сумісного проживання заявниці ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь