Справа № 495/772/13- ц
№ провадження 6/495/157/2017
Ухвала

Про відмову в задоволенні подання

14 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, посилаючись на те, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження №38370634 з виконання вимог виконавчого листа №495/772/13-ц виданого 31.05.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, у розмірі 1 200 грн. щомісячно, на утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Ніни, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За вказаним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Державним виконавцем 06.06.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

Рішення боржником не виконується, у звязку із чим утворилась аліментна заборгованість, яка станом на 31.03.2017 року складає 34 787,09 грн.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити відділу ДВС майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 07.06.2013 року, 10.07.2014 року, 07.04.2017 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Однак, боржник ОСОБА_1 жодного разу не зявився, ігноруючи виклики державного виконавця, в звязку із чим й звернувся до суду із відповідним поданням.

В судове засідання представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з'явився, що не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч.2 статті 377-1, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чти повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянам може бути тимчасово відмовлено в наданні паспорту або громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено в виїзді за кордон, в тому числі якщо громадянин ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

З наведеної вище норми права вбачається, що законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав, тобто дана норма права не є імперативною.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Дійсний факт ухилення боржника від виконання зобов'язань має підтверджуватись сукупністю доказів.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції 06.06.2013 року відкрито провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №495/772/13-ц виданого 31.05.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, у розмірі 1 200 грн. щомісячно, на утримання доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки Ніни, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно супровідного листа від 04.11.2016 року постанова про відкриття виконавчого провадження направлялась боржнику. Крім того, 07.06.2013 року, 10.07.2014 року, 07.04.2017 року на адресу боржника надсилались вимоги державного виконавця, однак поштових повідомлень або інших документів, які б підтвердили факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а також отримання вимог державного виконавця до подання не додано.

Відтак доказів, які б слугували про навмисне чи інше свідоме нехтування ним зазначених обов'язків, судом не встановлено.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що розділом ХІI Інструкції

з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 передбачено, що подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В порушення зазначених приписів, суб'єктом подання не надано доказів про обізнаність ОСОБА_1 щодо направлення до суду у відношенні нього подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, таким чином, оскільки суду не надано доказів необхідності застосування саме цього заходу, задля запобігання порушення або обмеження конституційних прав та свобод, суд вважає необхідним відмовити у задоволені подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, Інструкцією

з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: