Справа № 464/1666/17 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/4352/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року у справі за скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Кононенка Дениса Альбертовича на дії головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк Маряни Василівни, -

В С Т А Н О В И Л А:

Представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Кононенко Денис Альбертович звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати незаконними дії головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк Маряни Василівни по виконавчому провадженню №39704890 та по виконавчому провадженню №39704965 при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.11.2016 року; скасувати постанови головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк Маряни Василівни по виконавчому провадженню №39704890 від 25.11.2016 року та по виконавчому провадженню №39704965 від 25.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування скарги покликався на те, що 07.03.2013р. Сихівським районним судом м.Львова було ухвалено рішення по цивільній справі №464/78/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі АТ «Родовід Банк») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору. На підставі вищезазначеного рішення 12 серпня 2013 року АТ «Родовід Банк» отримав виконавчий лист та в подальшому звернувся з таким до Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявами про відкриття виконавчих проваджень, відповідно до яких було відкрито виконавче провадження №39704890 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором та виконавче провадження №39704965 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення судового збору. Однак, 27 лютого 2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанови від 25 листопада 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у вищезазначених виконавчих провадженнях. Вважає такі безпідставними та такими, що винесені з порушенням норм матеріального права. Зокрема зазначає про невиконання державним виконавцем вимог ст.ст.10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним не були здійснені усі передбачені ними дії при примусовому виконанні рішень.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - Кононенка Дениса Альбертовича на дії головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк Маряни Василівни - відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ПАТ «Родовід Банк» оскарживтаку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що головним державним виконавцем Сихівського ВДВС ГТУЮ у Львівській області Батюк М.В. по виконавчому провадженню № 39704890 та виконавчому провадженню № 39704965 було порушено вимоги ст. ст. 10,18 ЗУ «Про виконавче провадження», що суттєво перешкоджає процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійсненні усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження». На думку апелянта, державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов»язків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

Просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгяду справи до суду апеляційної інстанції не направили. За приписами ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у відсутності учасників судового процесу, що не з»явилися в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 березня 2013 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 305798,33 грн. та 3057, 98 грн. судового збору.

25 листопада 2016 року головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Батюк М.В. винесено постанови у виконавчих провадженнях № 39704890 та № 39704965 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до приписів ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З оглянутих судом матеріалів виконавчих проваджень №39704890 та № 39704965 та з наданих державним виконавцем їх копій вбачається, що в ході вказаних виконавчих проваджень державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих для виконання рішення суду, зокрема, згідно з відповідей із Державної податкової служби України випливає, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в органах ДПС України; із відповіді із Управління Держкомзему у м. Львів Головного управління Держкомзему у м.Львів вбачається, що інформація про наявність земельних ділянок у власності або користуванні ОСОБА_4 у м.Львові, м. Винники, смт.Брюховичі та смт. Рудно - відсутня; із листа з Територіального сервісного центру №4641 МВС у Львіській області випливає, що транспортні засоби за ОСОБА_4 не зареєстровані.

Як вбачається із протоколів проведення електронних торгів №175604 від 16.06.2016 року, №185189 від 22.07.2016 року, № 194665 від 01.09.2016 року електронні торги з реалізації 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Листом Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області №17909 від 22.09.2016 року дану інформацію було доведено до відома стягувачу із одночасним роз'ясненням ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на даний час, у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Із списку №488 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ВПЗ-66 вбачається, що відповідний лист надіслано стягувачеві, однак, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження та матеріалів скарги, останній письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, а саме 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Згідно із п. 3 ч.1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо такий відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито усіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення, проте такі заходи виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Водночас, покликання апелянта на те, що державним виконавцем протягом тривалого часу не здійснено ряд виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не відповідає дійсності і спростовується матеріалами виконавчого провадження.

Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа №464/78/13-ц, виданого 07.03.2013 року Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 305798, 33 грн., та виконавчого листа №464/78/13-ц, виданого 07.03.2013 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» сплаченого судового збору в розмірі 3057грн. 98 коп.

Доводи апеляційної скарги без будь - яких доданих до неї належних та допустимих доказів висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч.1 ст. 312, 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.