АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2038/17 Справа № 203/5066/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання дій неправомірними, визнання недійсним акту та виставлених рахунків, скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») про визнання дій неправомірними, визнання недійсним акту та виставлених рахунків, скасування рішення, мотивуючи тим, що згідно з договором №3366085 від 03 березня 2003 року вона є споживачем послуг, які надає ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

Зазначала, що 13 вересня 2016 року при проведенні технічної перевірки засобів обліку електричної енергії працівниками відповідача в її квартирі АДРЕСА_1 вона була повідомлена про наявність порушення пломби МАГНЕТ, порушення геометрії магнітної суспензії під впливом магнітного поля.

Вказувала, що на засіданні комісії з розгляду актів, яке відбулось 05 жовтня 2016 року, через важкий стан здоровя вона присутньою не була, протокол комісії та розрахунок до акту отримала поштою, на підставі акту та рішення комісії їй було виписано рахунки на суму 6.065 грн. 74 коп. (сума шкоди) та 576 грн.38 коп. за встановлення приладу обліку.

Посилаючись на те, що такого порушення, як зазначено в акті, Інструкцією по складанню актів не передбачено, та він в порушення вимог Інструкції підписаний лише двома представниками енергопостачальної компанії, а направлений їй розрахунок збитків взагалі не був підписаний, експертиза приладу обліку не проводилась, чим було порушено її права споживача, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», визнати недійсним акт №122159 від 13 вересня 2016 року та виставлені на його підставі рахунки, а також скасувати рішення комісії від 05 жовтня 2016 року.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст.714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року N1357 (далі - Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування. електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N562 (далі - Методика).

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Виходячи з положень статей 6,626-631,526 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2, згідно з договором про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №3366085 від 03 березня 2003 року, є споживачем послуг з електропостачання до квартири АДРЕСА_2 (колишній проспект Кірова) у м.Дніпро, які надає відповідач (а.с.27-30).

13 вересня 2016 року представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» під час проведення технічної перевірки приладу обліку було виявлено порушення правил користування електричною енергією, а саме: порушення пломби типу МАГНЕТ №7364073, порушення геометрії магнітної суспензії під впливом магнітного поля (а.с.16).

За наслідками перевірки та виявлених порушень складено акт №122159 від 13 вересня 2016 року (а.с.8) та 05 жовтня 2016 року протоколом №955/122159 засідання комісії ДМЕМ 5РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергію для населення були нараховані збитки, які нанесені позивачкою енергопостачальникові в розмірі 6.065 грн.74 коп. (а.с.6,7,10).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, визнання недійсним акту та виставлених рахунків, скасування рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вони безпідставні, недоведені та заявлені не у передбачений законом спосіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За положеннями ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються КМУ. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енргопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Згідно із ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками.

Пунктом 37 Правил визначено, що енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку електроенергії та електроустановок споживача.

Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З матеріалів справи вбачається, що акт було підписано представниками енергопостачальника та споживачем, а тому є дійсним.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

Як вбачається з Протоколу №955/122159 від 05 жовтня 2016 року він повністю відповідає вимогам Правил.

Крім того, сама ОСОБА_2 не заперечує того, що знала про засідання комісії, втім не була присутня на ньому через незадовільний стан свого здоровя.

Розрахунок розміру відшкодувань збитків по акту №122159 також здійснений не підставі Методики.

Колегія суддів звертає увагу не те, що згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст.11,15 ЦПК України цивільні права і обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення комісії ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, визнання недійсними рахунків, позивач не зазначила в чому було порушення її прав зазначеними діями товариства.

Способи захисту цивільних прав, визначені у позовній заяві не відповідають вимогам ст.16 ЦК України, а також ці способи захисту не передбачені нормами Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року.

Щодо вимог позивача про визнання незаконним та визнання недійсними рахунків необхідно виходити із того, що ці документи не є обов'язковим до виконання, а є лише результатом розгляду акту.

Порушення енергопостачальником порядку складання акту та його розгляду, передбаченого п.53 Правил, та наслідки такого розгляду можуть бути предметом спору щодо належності та допустимості доказу, відповідно до вимог ст.58,59 ЦПК України. А тому заявлені позовні вимоги в цій частині також не відповідають встановленим способам захисту прав.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.304,307,308,312,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_3