Справа № 502/278/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді -Манжос Н.В.,

при секретарі судового засідання - Припас А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000,00 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 21.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, ОСОБА_1, на розгляд справи до суду не з'явилась, подавши заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник органу опіки та піклування Кілійської районної державної адміністрації Одеської області до суду не з'явився, надавши на адресу суду заяву про згоду з позовною заявою та розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують, а також надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, поважних причин неявки суду не представив.

Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 13.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 11574, де в графі батько записаний - ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_4.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 451 від 09.08.2016 року.

На даний час дитина проживає разом з бабусею - ОСОБА_1, позивачем по справі.

Проте, відповідач по справі ОСОБА_3, місце знаходження якого невідомо, не виконує батьківські обов'язки у відношенні своєї дитини, не цікавиться її життям, не відвідує її.

Висновком ради опіки та піклування Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 26.07.2017 року № 20/1355, прийняте рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обов'язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов'язок матері та батька.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

З урахуванням викладених обставин справи, керуючись інтересами дитини суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання доньки, нехтує своїми обов'язками батьків, не приймає участі у її моральній та матеріальній підтримці, тобто не виконує обов'язків, передбачених ст.150 СК України, у зв'язку з чим підлягає позбавленню батьківських прав відносно неї.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлення батьківських прав не лишає обов'язку утримувати дітей.

У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України).

Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

З наведеного вище суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів задовольнити, а саме стягувати з відповідача на користь позивача суму в розмірі 1000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає заволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 213-215, ст. 218, 224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000,00 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 21.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос