Справа № 543/498/17
Провадження № 2/548/550/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

при секретарі- Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Оржиця - водоканал» про спонукання до укладення угод та повернення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 підприємства «Оржиця - водоканал» про спонукання до укладення угод та повернення грошових коштів,мотивуючи його тим, що позивача в лютому 2017 року звернувся представник відповідача по питанню укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і вивезення рідких побутових відходів з вигрібних ям. Позивач відмовився в укладанні зазначеного договору у зв»язку з тим, що він суперечив умовам типового договору, адже в ньому було зазначено про те, що ремонт та технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж здійснюється за рахунок споживача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 підприємства «Оржиця - водоканал» не з»явився, але направив до суду листа з проханням направити на його адресу копію позовної заяви з додатками, адже їм невідомо зміст позову, його обґрунтування відповідними доказами.

Суд, вислухавши позицію позивача, дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Згідно підп. 10 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 виконавець зобов»язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Згідно підп. 10 п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт зобов»язаний виконавець ( відповідач ).

Згідно ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Судом встановлено, що згідно листа комунального підприємства « Оржиця-водоканал» від 04.05.2017 року № 21 позивачу роз»яснено порядок отримання послуги зі вивезення рідких побутових відходів, а саме: отримати рахунок та провести попередню оплату чого позивач й намагався дотриматися. Керуючись зазначеним листом та чинним законодавством позивач 23.05.2017 року звернувся до комунального підприємства « Оржиця водоканал» по питанню оплати одноразової послуги з вивезення рідких побутових відходів з вигрібної ями та надання вказаної послуги. Однак позивачу було відмовлено у прийомі оплати та наданні вказаної послуги з мотивів не укладення позивачем договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і вивезення рідких побутових відходів з вигрібних ям, адже зазначене порушує права позивача, як споживача.

Відповідно п. 2.2. статуту комунального підприємства «Оржиця- водоканал «»предметом діяльності підприємства є вивезення рідких нечистот із вигрібних ям.

Так, згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, або виконанням обов'язків найманого працівника. Послуга-діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно ст. 17 Закону України « Про захист прав споживачів за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

1. Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для] нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів я урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Продавець (виконавець) зобов'язаний всіляко сприяти споживачеві та вільному виборі продукції та форм її оплати.

Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов'язаний приймати їх до сплати.

2. Продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві достовірну : доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має праве вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Судом також встановлено, що 20.11.2015 року позивач помилково сплатив комунальному підприємству « Оржиця-водоканал» вартість вивезення 7 кубів рідких побутових відходів ( квитанція до прибуткового касового ордера без номера від 20.11.2015 року ). Однак зазначені грошові кошти позивачу до цього часу не повернуті.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З огляду на викладене відмова відповідачем в укладенні договорів та неповернення грошових коштів є незаконною та необгрунтованою.

По справі встановлено, що протиправними діями відповідача КП "Оржиця - Водоканал" ОСОБА_1 бездіяльністю відповідача щодо не укладення зазначених угод та неповернення грошових коштів позивачу завдано значної моральної шкоди, яка виражається у душевних стражданнях та переживаннях з приводу неможливості задовольнити свої потреби споживача та неповернення його грошових коштів. Про зазначене стало відомо жителям будинку де позивач проживає. Зазначений факт ненадання позивачеві послуг відповідачем є принизливим та образливим для нього, завдає шкоди гідності та честі, оскільки принижує його як людину, впливає на його авторитет як людини, сусіда і взагалі створює негативну соціальну оцінку серед оточуючих людей. Позивач витрачає багато часу та зусиль для відновлення попереднього стану приймає заспокійливі ліки, вживає самостійних заходів до видалення рідких побутових відходів і т. ін. Позивач вимушений додатково вживати заходів для відновлення своєї репутації, пояснювати громадянам про причини ненадання послуг з вивезення рідких побутових відходів.

У позивача виникла в зв»язку з цим насторога, тривога, порушилися емоційні реакції на події, що відбуваються в житті. Позивач з того часу зафіксований проявляти свою увагу лише на проблемі моральної та правової реабілітації в очах оточуючих людей. Неправомірна бездіяльність відповідача призвели де морального дискомфорту, в позивача знизилася активність службової та соціальної діяльності. У позивача з того часу знижений та нестійкий настрій, порушився сон, він став нервово збудженим, роздратованим, виникло бажання уникати контактів з людьми, виникло почуття обурення та приниження гідності.

Душевні хвилювання й глибокі моральні страждання, що виникли в зв»язку з неможливістю отримати послуги та грошові кошти на тривалий час повністю опанували увагу позивача і завдали шкоди його професійній, сімейній та особистій діяльності.

Пункт 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах відшкодування моральної шкоди від 25.05.2001 р. №5 кожна особа оцінює ступінь спричиненої моральної шкоди самостійно виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно оцінює суму моральної шкоди.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа "Войтенко проти України", "Науменко проти України").

Моральну шкоду завдану КП "Орожиця - Водоканал" з врахуванням душевних страждань, складності та тривалості його відновлення позивач оцінює в розмірі 500 гривень.

Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому суд виходить з того, що задоволення позовних вимог в цій частині позову повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості. Таким чином розмір відшкодування, підтриманий позивачем становить 500 грн., при цьому суд враховує ті моральні страждання, які довелось пережити позивачу ОСОБА_1 , а тому відповідно до ст. 1167 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу внаслідок неправомірних дій заподіяну моральну шкоду, яка становить 500 грн., та підлягає стягненню з останнього на користь позивача, що є достатнім розміром відшкодування, при цьому суд враховує характер та обсяг страждань, їх тривалість, тяжкість.

В ст.15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, діючи при вирішенні спору відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України щодо доведеності обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог, та наданих у підтвердження цьому доказів, суд дійшов висновку, що даний позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання суду, позивачем було доведено те, що діями відповідача, порушуються, не визнаються або оспорюються його права та інтереси.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 60, 118, 215 ЦПК України , ст. ст. 15, 16, 509, 633, 901 - 903, 1212 - 1213 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Оржиця - водоканал» про спонукання до укладення угод та повернення грошових коштів,- задовольнити.

Зобов»язати Комунальне підприємство « Оржиця водоканал» в термін не більше десяти робочих днів, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, укласти із ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і вивезення рідких побутових відходів з вигрібних ям у відповідності до Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на термін не менше одного року.

3обов»язати Комунальне підприємство « Оржиця - водоканал « в термін не більше десяти робочих днів, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, укласти із ОСОБА_1 одноразовий договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів з вигрібної ями по місцю мого проживання та вивезти в цей же термін рідкі побутові відходи об»ємом не менше 10, 5 кубів.

Зобов»язати Комунальне підприємство « Оржиця - водоканал « в термін не більше десяти робочих днів, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, повернути на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 182 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства « Оржиця - водоканал « на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 500 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна