Справа № 194/200/17
Номер провадження 2/194/354/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Солодовник І.С.,
при секретарі Сафоновій А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області у залі суду цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття осіб з реєстраційного обліку, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до відповідачів, про усунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття осіб з реєстраційного обліку, в якій зазначає, що на підставі договору купівлі продажу від 11.01.2017 року, він є власником кв. 15, що в буд. 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 5.1 вищезазначеного договору купівлі продажу квартири продавець, в особі представника, надав зобовязання зняти з реєстраційного обліку осіб, які зареєстровані в квартирі до 01.03.2017 року, однак відповідачі до зазначеної дати не знялися з місця реєстрації.
Відповідач ОСОБА_2, знала, що її представник продав належну квартиру йому та знала, що повиненна особисто знятися з реєстраційного обліку та зняти інших осіб, зареєстрованих у приміщенні, до 01 березня 2017 року, про що повідомив її в телефонному режимі та зобовязалася знятися з реєстрації, однак на сьогоднішній день свої зобовязання не виконала, на його телефонні дзвінки не відповідає, у звязку з чим він змушений звернутися до суду.
Відповідачі зареєстровані в кв. 15, що в буд. 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, проте не є членами його родини, крім того мають інше місце для проживання, а реєстрація та проживання відповідачів у належному йому приміщенні порушує його право власності. Відповідачі у належній йому квартирі не мешкають з 2004 року, що підтверджується актом № 296 від 03.03.2017 року. Крім того за користування газом без наявності газового лічильника він повинен сплачувати за кількість осіб, які зареєстровані у даному приміщенні. У звязку з тим, що відповідачі залишаються зареєстрованими у придбаній ним квартирі він несе витрати за оплату комунальних послуг за осіб, які тільки зареєстровані в ній, що порушує його права.
У звязку з чим, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 15, що в будинку № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з квартири № 15, що в будинку № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак в уточненій позовній заяві зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 22-23).
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 20, 24-32), причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.01.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та витягом з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.01.2017 року (а.с. 8-11).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.03.2017р., виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7).
За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З огляду на викладене, позивач є єдиним власником спірної квартири та може здійснювати своє право на власний розсуд.
Згідно акту № 296 від 03.03.2017 року, виданого КП "Тернівське житлово-комунальне підприєство" ЖРЕК № 3, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в кв. № 15, що розташована в буд. № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, однак з 2004 року по даний час у вказаній квартирі не проживають (а.с. 12).
На підставі ст. 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 155 Житлового кодексу УРСР, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Відповідно до правових позицій, викладених у п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вбачається, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі з 2004 року не проживають в спірній квартирі та втратили право власності на кв. 15, що розташована в буд. 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 11.01.2017 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
Згідно ч. 3 ст. 41, ч. 2 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Крім того, у відповідності до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищезазначене та обставини справи, зокрема встановлення факту припинення за відповідачами права власності на кв. 15, що розташована в буд. 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області та їх відсутність у зазначеному житлі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 10, 57, 60-61, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316-317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 150, 155 Житлового кодексу УРСР, суд, -
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття осіб з реєстраційного обліку задовольнити.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаіційний номер НОМЕР_1, перешкоди в користуванні квартирою № 15, що в будинку № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з квартири № 15, що в будинку № 17 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.
Суддя: І.С. Солодовник