У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 6 серпня 2008 року з ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовамиякого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15 740 доларів 65 центівСША з кінцевим терміном повернення кредиту 5 серпня 2013 року зі сплатою 15 % за користування кредитними коштами у встановленому договором порядку.

Відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29 січня 2016 року заборгованість закредитним договором склала 3 336 доларів 83 центиСША, з яких: 989 доларів 74 центи США - заборгованість за комісією за користування кредитом, 2 178 доларів 73 центи США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 9 доларів 94 центи США - штраф (фіксована частина), 158 доларів 42 центи США - штраф (процентна складова).

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 336 доларів 83 центи США, що є еквівалентом 83 921 грн 37 коп.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 7 вересня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 6 серпня 2008 року в розмірі 855 доларів 82 центи США, що є еквівалентом 21 523 грн 87 коп. У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ПАТ КБ«ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішенняапеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що згідно з наданих відповідачем до суду оригіналів платіжних квитанцій місячні платежі в рахунок погашення кредиту ним вносилися у більшому розмірі, ніж це було передбачено кредитним договором, а останній платіж внесено 6 квітня 2010 року у розмірі 1 450 доларів США, тобто кредит погашено достроково і заборгованості по тілу кредиту і процентам за користування кредитними коштами немає, що банком не заперечується, а, отже, не підлягає доведенню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

При цьому сплата винагороди за резервування кредитних ресурсів не є самостійним зобов'язанням за вказаним кредитним договором, а є похідним від основного кредитного зобов'язання, тому у зв'язку з виконанням ОСОБА_4 обов'язку повернення суми кредиту, у нього після цього відпала потреба у резервуванні таких ресурсів і як наслідок відпала потреба сплативинагороди за послугу, яка вже не надається.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.П. Штелик