Справа № 214/1681/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

18 квітня 2017 року Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з зазначеною заявою 22.02.2017 року, в якій просив суд видати наказ про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КПТМ "Криворіжтепломережа" заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2012 року по 01.03.2017 року в розмірі 13 289,67 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн.

18.04.2017 року на запит суду в порядку ч. 6 ст. 100 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу КПТМ "Криворіжтепломережа" ставить вимогу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2012 року по 01.03.2017 року в розмірі 13 289,67 грн., тобто вимогу, яка виходить за межі строку позовної давності, що також вбачається із доданих до заяви документів. А тому така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, оскільки із заяви та поданих документів вбачається спір про право, тому в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 3, 5-8, 11, 14, 96, 100, 101, 107, 109, 208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Г. Гринь