Провадження № 2-з/761/251/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться дана справа.

У квітні 2017 року представник позивача подав заяву, у якій просить суд забезпечити позов, шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб'єктам, наділеними функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженими на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна ОСОБА_2, а саме: на нежитлове приміщення гр. приміщень АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1), нежитлове приміщення АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Свою вимогу обґрунтовує тим, що відповідачі не повертають позичені грошові кошти за договором позики від 07.04.2016 року та не мають наміру їх повертати, беручи до уваги значну суму боргу та тривалий час ухилення від повернення вказаного боргу, створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву не пізніше двох днів з дня її подання.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1, ч.3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києв від 29.12.2016 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення гр. приміщень АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00); нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0); нежитлове приміщення АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), які належить на праві власності Відповідачу-1 по справі ОСОБА_2, та на: нежитлове приміщення АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), яке на праві власності належить Відповідачу-2 по справі - ОСОБА_3.

Як зазначив представник позивача у заяві про забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову у даній справі від 29.12.2016 року зазначений один стягувач - ОСОБА_1, та два боржники - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Під час звернення позивача до відділу виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідачів державний виконавець, посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року сповістив позивача про те, що ухвала про забезпечення позову у даній справі від 29.12.2016 року не відповідає вимогам, встановленим у ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року та відмовився прийняти її до виконання. З урахуванням вказаного, а також того, що у чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року встановлено вимогу про сплату авансових внесків за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи (3200,00 грн.) позивач з письмовою заявою до виконавчої служби не звертався. З огляду на вказане позивач вважає за необхідне просити суд вжиті інші заходи для забезпечення позову відносно кожного з відповідачів окремо.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна.

Суд вважає аргументованою і обґрунтованою заяву представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, невжиття таких заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову, може зробити неможливим виконання рішення суду.

Вищевказане майно, а саме : нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0) та нежитлове приміщення АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право власності від 29.04.2004 року Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради, а нежитлові приміщення гр. приміщень АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) на підставі договору від 15.07.2015 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Естейт плюс», що підтверджується їх копіями, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

Вжити заходів для забезпечення позову ОСОБА_1 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 06.08.1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 та з ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий 25.06.2005 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_3), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 боргу за договором безпроцентної позики від 07.04.2016р. у сумі 7 000 000, 00 (сім мільйонів) гривень 00 копійок в межах ціни позову та заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, як спеціальним суб'єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4, виданий 06.08.1998 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7, а саме на:

нежитлові приміщення гр. приміщень АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00);

нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0);

нежитлове приміщення АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Доручити державну реєстрацію вищевказаних обтяжень речових прав Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації.

Ухвала набирає чинності з моменту винесення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років, а саме до 20.04.2020 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя