АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1962/17 Номер провадження 22-ц/786/1171/17Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 березня 2017 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісон», публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договором банківського кредиту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісон», публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», в якому просив суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги (зміни кредитора в зобовязанні) від 21.12.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнісон» з іншої сторони, посвідченого 21.12.2012 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі під №4162.

УхвалоюОктябрського районного суду м. Полтави від 13 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісон», публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про визнання договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договором банківського кредиту недійсним.

З даною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, прохав її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Судове засідання проводилося за участі представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені позивачем вимоги стосуються визнання недійсної угоди укладеної між юридичним особами, що свідчить про підсудність даної справи господарському суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки встановлено, що при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у цивільній справі, судом порушені норми процесуального права та відповідно порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду гідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Визначаючи підвідомчість справи (родову підсудність), суд повинен виходити із характеру спірних правовідносин та субєктного складу сторін.

Як вбачається із позовної заяви, що 10.02.2011 року між публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2, як фізичною особою був укладений іпотечний договір, за яким ОСОБА_2 передав Банку в іпотеку належну йому, як фізичній особі, квартиру АДРЕСА_1, для забезпечення виконання зобовязань Позичальника Приватного підприємства «Фірма «ВЛМ», в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, тощо, які встановлені Договором банківського кредиту № 05-КЛ/11-ПО від 10.02.2011 р. та будь-якими змінами та доповненнями до нього.

В свою чергу, позивач ОСОБА_2 не виступав у Договорі іпотеки як субєкт господарювання.

Так, відповідно до абз.3 п.1 оскаржуваного Договору про відступлення права вимоги (заміни кредитора в зобовязанні) від 21 грудня 2012 року Відповідач 2 Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк»» передав, а Відповідач 1 ТОВ «Юнісон» набув право вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 за Договором іпотеки.

Таким чином, оскаржуваним Договором про відступлення права вимоги (заміна кредитора в зобовязанні) від 21 грудня 2012 року відповідачі внесли зміни у Договір іпотеки, стороною якого є позивач фізична особа ОСОБА_2. Тобто, звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що вказаний правочин, яким замінено кредитора в зобовязанні, де він є боржником суперечить закону, а тому оскаржив його до суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 звернувся до суду як фізична особа, право якої на його думку порушено та підлягає судовому захисту.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, суд виходить з принципу недопустимості обмеження права громадян на звернення до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Зокрема у рішенні від 04 червня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Також, Європейський суд зазначає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36).

Таким чином, оскільки спір виник із цивільних правовідносин, а тому він повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 13 березня 2017 року - скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: