Справа №: 343/602/17
Провадження №: 2/0343/358/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю: секретаря судового засідання Височанської О.З.,

представника відповідача- Жмуркевича В.О.,

представника позивача-Лаврика В.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить змінити (збільшити) розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2014 року по справі № 343/735/14-ц з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 5500 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповіного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2014 року відповідач зобов"язаний сплачувати на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дочки 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак добровільно його не виконує. Через відсутність матеріальної допомоги від відповідача, вона з дочкою опинились у скрутному становищі, оскільки офіційної роботи не має, проживає у батьків, які ій допомагають коштами. Однак, цього не вистачає для повного забезпечення духовного та фізичного розвитку дитини, її творчих та пізнавальних здібностей. Крім того, дочка росте, розвивається і, відповідно, зростає не лишень розмір прожиткового мінімуму на дитину, але і зростають витрати на придбання одягу, предметів першої необхідності та шкільного приладдя.

Відповідач самоусунувся від участі у вихованні дочки, матеріального забезпечення та її утримання, хоч має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним, вже більше року працює в ОСОБА_4 та отримує високі доходи у розмірі близько 25000,00 грн. на місяць, що вказує на зміни матеріального стану відповідача. Окрім цього, закінчилось стягнення аліментів на його дитину від першого шлюбу у зв"язку з достягненням нею повноліття та протягом тривалого часу не здійснює догляд за своєю тіткою, матеріально її не забезпечує.

На початку лютого 2017 року шлюб між ними розірвано, що підтверджує зміни і в сімейному стані відповідача. Вищенаведене вказує на те, що у відповідача суттєво зріс рівень доходу та покращилось як здоров"я, так і рівень матеріального забезпечення, що слугувало причиною звернення до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує проти обов"язку утримувати дочку. ОСОБА_2 ніде не працює, має нестабільний дохід, так як періодично виїжджає на робору за кордон. Не погоджується з думкою позивачки про те, що він самоусунувся від виховання дитини, оскільки за кожної можливості намагається поспілкуватись з нею, цікавиться її життям, інтересами, здоров"ям. ОСОБА_5 мобільний телефон та комп"ютер, однак, зі слів дочки, мати забороняє їй з ним спілкуватись. Розмір аліментів, який просить стягувати позивачка, є занадто великим та поставить його в скрутне матеріальне становище. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. на місяць. Вказана сума є значно вищою, ніж встановлений законом мінімум на дитину відповідного віку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 14.07.2017 року. Під час спільного подружнього життя, 14.01.2004 року у сторін народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає з матір"ю ОСОБА_1, про що свідчать довідка про склад сім"ї від 20.06.2017 року та акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 25.05.2017 року (а.с.31, 49).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утриманнянеповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18.03.2014 року (а.с 9).

Як вбачається з повідомлення Долинського районного відділу державної виконавчої служби №7846 від 15.05.2017 року заборгованість по аліментах ОСОБА_2 становить: за 2014 рік -3646,50 грн., за 2015 рік-4832,40 грн., за січень, лютий, березень 2017 року - 1520,10 грн. (а.с.50), що не може свідчити про належне виконання батьком обов"язку по матеріальному утриманні неповнолітньої дочки.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

В судовому засіданні та з матеріалів справи суд також встановив про те, що як позивачка, так і відповідач офіційно не працевлаштовані (а.с. 29, 30). Періодично виїжджають на роботу за межі України: позивачка в Італію (а.с. 31), відповідач - у ОСОБА_4 (а.с.23), про що сторонами не заперечувалось.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав про те, що у 2015 році разом з відповідачем працював на будові та отримував близько 700-800 доларів США заробітної плати щомісячно.

Відповідач не здійснює догляд за тіткою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки остання померла. Стягнення аліментів по виконавчому провадженні про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 900,00 грн. з ОСОБА_2 проводилось до 30.06.2017 року (а.с. 50).

Наведене підтверджує зміни матеріального становища відповідача в бік покращення.

Окрім наведеного, зміни відбулись і в сімейному житті відповідача. ОСОБА_2 одружився 18.04.2017 року (а.с. 38) та згідно акта обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 26.04.2017 року проживає разом з дружиною в с. Оболоня Долинського району (а.с.21).

Матеріальний та сімейний стан позивачки після ухвалення рішення Долинського районного суду 02.04.2014 року не змінились.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Таким чином, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у справі за №143цс13 від 05.02.2014 року.

Відтак, суд дійшов до переконання про зміну способу присудження аліментів зі ОСОБА_2, які стягуються відповідно до рішення Долинського районного суду від 02.04.2014 року у частці від його доходу на тверду грошову суму, оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, а тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

У відповідностві до ч.2 ст. 185 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З урахуванням вищевикладених обставин, не зважаючи на зміни матеріального становища відповідача в бік покращення, можливість для останнього сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі по 5500,00 грн. щомісячно позивачкою не доведена, а судом не встановлена.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків немає, неповнолітня дочка знаходяться на утриманні матері та відсутні докази на підтвердження виконання ОСОБА_2 обов'язку по її утриманню, збільшився прожитковий мінімум на дітей, покращилось матеріальне становище відповідача позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 слід збільшити до 2000,00 грн. та стягувати з відповідача щомісячно, з часу набрання рішення законної сили і до досягнення нею повноліття, оскільки вказаний розмір є таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження, що стягуються згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2014 року по справі № 343/735/14-ц з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 2000,00 гривень в твердій грошовій сумі щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з часу набрання даного рішення законної сили і проводити до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відкликати виконавчий лист по справі №343/735/14-ц від 02.04.2014 року про стягнення аліментів зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено: 11.08.2017 року