Справа № 372/2122/17
Провадження № 2-1262/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 жовтня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 про зняття арешту та заборони відчуження з земельної ділянки, що перебуває в іпотеці,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту та заборони відчуження з земельної ділянки, що перебуває в іпотеці. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк/Позивач) та ОСОБА_2 (надалі - Позичальник/Боржник/третя особа) був укладений кредитний договір №014/0983/85/63281 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Позивач надав Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси на загальну суму 555 611,00 гривень, терміном на 240 місяців по програмі «Кредит під заставу нерухомості.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Телегою Т.М. 29 жовтня 2007 року за реєстровим номером № 2010з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали земельну ділянку 0,1212 га, що є частиною від земельної ділянки 0,2460 га з кадастровим номером НОМЕР_1. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 29 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки зареєстрований у реєстрі за номером 2012з, відповідно до якого в іпотеку банку було передано частину земельної ділянки, площею 0,1212 га від загальної площі земельної ділянки 0,2460 га, а саме: земельну ділянку б/н, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,246 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1. В подальшому, після отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державного акту на земельну ділянку площею 0,1212 га на їхнє ім'я з присвоєнням їй кадастрового номеру НОМЕР_2, між іпотекодавцями та Банком було підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року, за умовами якого предметом іпотеки залишилась земельна ділянка площею 0,1212 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що виступає в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором. З витягу з державного реєстру обтяжень позивачем було встановлено, що державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Клітченко О.А. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та заборону на його відчуження від 25 травня 2016 року у виконавчому провадженні № 51057935, в тому числі і на земельну ділянку, що перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-131/1 виданого 28.11.2012 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з боржника 983 964,72 гривен на користь ПАТ «Дельта Банк». Тому, позивач змушений звернутись за захистом свого права, як іпотекодержателя, в суд з вищезазначеним позовом, оскільки позбавлений можливості розпорядження заставленим майном та врегулювання заборгованість по кредитному договору за рахунок предмету іпотеки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що просить розглядати справу без нього та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень до суду не подав.

Третя особа, ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомиа, про час та місце судового розгляду була належним чином сповіщена, з заявою про неможливість присутності в суді не зверталась.

Третя особа, ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду були належним чином сповіщені, з заявою про неможливість присутності в суді не зверталась, а в письмовому клопотанні від 10.08.2017 року ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підтримує повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів, встановив такі обставини.

Так судом встановлено, що 29 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (зміна назви відбулась у зв'язку із приведенням установчих документів банку у відповідність із вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VІ) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/0983/85/63281. Відповідно до умов Кредитного договору Позивач надав Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси на загальну суму 555611,00 гривень на строк 240 місяців за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості».

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Телегою Т.М. 29 жовтня 2007 року за реєстровим номером № 2010з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали земельну ділянку 0,1212 га, що є частиною від земельної ділянки 0,2460 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 29 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки зареєстрований у реєстрі за номером 2012з, відповідно до якого в іпотеку банку було передано частину земельної ділянки, площею 0,1212 га від загальної площі земельної ділянки 0,2460 га, а саме: земельну ділянку б/н, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,246 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

В подальшому, після отримання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державного акту Серії ЯД № 754663 від 28 січня 2008 року на земельну ділянку площею 0,1212 га на їхнє ім'я з присвоєнням їй кадастрового номеру НОМЕР_2, між іпотекодавцями та Банком було підписано Договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року, за умовами якого предметом іпотеки залишилась земельна ділянка площею 0,1212 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що виступає в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Проте, боржник ОСОБА_2 порушив умови Кредитного договору щодо своєчасного і повного здійснення сплати відсотків за користування кредитними коштами та погашення заборгованості за кредитним договором і згідно довідки про стан кредиту станом 08 серпня 2017 року має заборгованість 5795267,62 гривні.

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1212 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», її вартість складає 265408,00 гривень.

Судом встановлено, що державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Клітченко О.А. було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 та заборону на його відчуження від 25 травня 2016 року у виконавчому провадженні № 51057935, в тому числі і на земельну ділянку, що перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-131/1 виданого 28.11.2012 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з боржника 983 964,72 гривен на користь ПАТ «Дельта Банк». Тобто державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Клітченко О.А. накладено арешт та заборону відчуження на іпотечне майно.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з підстав, передбачених ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст.1 Закону Украни «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене/ майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, наявна письмова згода заставодержателя.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Через наявність обтяження (арешту та заборони відчуження) позивач не має можливості розпоряджатися заставленим майном та врегульовувати заборгованість за рахунок предмету іпотеки за кредитним договором№014/0983/85/63281 від 29 жовтня 2007 року, а отже Публічне акціонерне товариство ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як іпотекодержатель, має всі законні підстави для зняття арешту і заборони з майна, так як іпотекодержателем майна згідно Договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року та Договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки. Оскільки арешт та заборона на відчуження іпотечного майна накладена державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Клітченко О.А. без дотримання вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

На момент накладення арешту за постановою державного виконавця обтяження за іпотекою було вже зареєстровано, що не було перевірено відповідачем, вартість предмета застави згідно матеріалів справи не перевищує розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 та своєї згоди письмово заставодержатель ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» для задоволення вимог стягувачів, що не є заставодержателями (в даному випадку ПАТ «Дельта Банк») не надавав, а тому арешт не повинен був взагалі накладатися на майно, що перебуває в іпотеці у позивача.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтями 55, 124 Конституції України та ст.1 ГПК, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що арешт і заборона відчуження, що накладено державним виконавцем на іпотечне майно: земельну ділянку площею 0,1212 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, порушує права іпотекодержателя ПАТ«Райффайзен Банк Аваль», а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними та позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 197, 212-214, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві () зняти арешт і заборону на відчуження земельної ділянки за виконавчим провадженням № 51057935 від 20.05.2016 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1212 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер ділянки: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяБолобан В. Г.