Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/159/17 Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 53 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Головного управління державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою Головного управління державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2017 року,

встановила:

У січні 2017 року Головне управління державної фіскальної служби у Житомирській області (далі ГУ ДФС у Житомирській області) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь надмірно отримані кошти при звільненні в розмірі 10358 грн. 44 коп. та зобов'язати їх повернути.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДФС у Житомирській області зазначало, що 18 грудня 2015 року наказом № 306-о ОСОБА_2 було звільнено з посади заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС у Житомирській області та податкової міліції у запас Збройних Сил України за п. 64 п.п. «б» (через хворобу) з 25 грудня 2015 року. При звільненні останньому нараховано та виплачено грошові кошти в розмірі 107 512 грн. 87 коп. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 (в редакції, що діяла до 11.02.2016), якою запроваджувалося підвищення на 25 відсотків раніше встановлених посадових окладів керівних працівників, спеціалістів та службовців, починаючи з 01.12.2015.

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №77 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, згідно яких військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських виключено з переліку осіб щодо яких запроваджено підвищення на 25 відсотків встановлених посадових окладів.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ГУ ДФС у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на доводи, які були зазначені у позовній заяві. Проте, суд на вказані обставини уваги не звернув та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, яке підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 грудня 2015 року наказом ГУ ДФС у Житомирській області №306-о ОСОБА_2 було звільнено з посади заступника начальника штабу оперативного управління ГУ ДФС у Житомирській області та податкової міліції у запас Збройних Сил України за п. 64 п.п. «б» (через хворобу) з 25 грудня 2015 року (а.с.6).

Відповідно до п. 2 вказаного наказу, ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за спеціальним званням відповідно до п.п. 10 та 11 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно розрахункового листа за грудень 2015 року відповідачу до виплати нараховано 107512.87 грн. (а.с.8-9).

04 квітня 2016 року на адресу ОСОБА_2 позивачем було направлено лист з вимогою повернути надмірно отримані кошти у сумі 10358.44 грн. (а.с.45-46).

Матеріалами справи підтверджується, що на час виплати у грудні 2015 року ОСОБА_2 грошових коштів, належних останньому при звільненні, діяла постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з дня її опублікування - 15.12.2015 та почала застосовуватися з 1 грудня 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77 внесено зміни до вище зазначеного підзаконного нормативного акту, згідно яких військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських виключено з переліку осіб щодо яких запроваджено підвищення на 25 відсотків встановлених посадових окладів.

28 березня 2016 року наказом ГУ ДФС у Житомирській області № 277 у зв'язку із змінами посадових окладів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77 введено в дію з 01 грудня 2015 року Перелік змін № 4 до Штатного розпису на 2015 рік та Перелік змін № 1 до Штатного розпису на 2016 рік ГУ ДФС у Житомирській області та установлені посадові оклади працівникам ГУ ДФС у Житомирській області (а.с. 21-44).

Станом на дату звільнення відповідача посадовий оклад становив 2668,00 грн. Проте, враховуючи законодавчі зміни, які відбулися в лютому 2016 року посадовий оклад відповідача згідно Переліку змін № 4 до Штатного розпису на 2015 рік ГУ ДФС у Житомирській області за грудень 2015 року було перераховано в суму 2134,00 грн.

Встановлено, що на час виплати у грудні 2015 року ОСОБА_2 грошових коштів, належних останньому при звільненні, діяла постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, в первинній редакції, що передбачала право на отримання за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищення на 25 відсотків посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, додатками 1-37, 43-1, 43-2, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 77 до діючої на момент проведення належних останньому при звільненні виплат, постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, не може бути підставою для стягнення отриманих відповідачем коштів, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, при цьому принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів має загальний характер і є загальним принципом права.

Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Крім того, Європейський Суд у своїх рішеннях наголосив на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

Позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа суб'єкт приватного права, не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Згідно положень ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Житомирській області відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: