Справа №492/1743/15-ц
Провадження №2/492/899/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Распутіної М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

16.12.2015 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом позивач, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі за текстом відповідачі) про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долара США 56 центів, що еквівалентно на день складання розрахунку по заборгованості станом на 18.09.2015 р., за курсом НБУ (21,59 грн. за 1 дол. США) в сумі 701 341,69 (сімсот одна тисяча триста сорок одна) гривня 69 копійок; про солідарне стягнення судових витрат.

В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 18.03.2008 р. ОСОБА_1 уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір №134А (далі за текстом кредитний договір). Відповідно до кредитного договору, позивач надав грошові кошти відповідачу у розмірі 15 000,00 (пятнадцяти тисяч) доларів США, при цьому відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші витрати, згідно з умовами договору.

В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» по поверненню грошових коштів не виконав, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленні договором строки. З підстав чого, станом на 18.09.2015 р. виникла заборгованість (з урахуванням тіла кредиту, процентів за користування кредитом, пені та штрафів) у розмірі 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долара США 56 центів.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №134А позичальником ОСОБА_1, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладені договори поруки.

Відповідно до цих договорів поруки, позивач направляв на адреси поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 письмові вимоги щодо невиконання зобовязань по поверненню кредиту позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором №134А. Проте, вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» були залишені без задоволення.

Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідачі у кредитних відносинах діють як солідарні боржники, позивач просить суд стягнути солідарно заборгованість, за даним кредитним договором, у розмірі 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долллара США 56 центів, що еквівалентно на день складання розрахунку по заборгованості станом на 18.09.2015 р., за курсом НБУ (21,59 грн. за 1 дол. США) в сумі 701 341,69 (сімсот одна тисяча триста сорок одна) гривня 69 копійок; також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином. Але, у матеріалах справи є заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі (а. с. 37).

Відповідач ОСОБА_1 до суду не зявився, належним чином не повідомлений. Відповідно до інформаційной довідки зі Спадкового реєстру від 13.09.2016 р., копії свідоцтва про смерть, відповідач помер 12.02.2016 р., вже після відкриття провадження по даній справі (а. с. 58, 69. 70).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 (а. с. 144), діючий на підставі довіреності від 29.08.2017 р., в судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у позові в повному обсязі. Пояснив, що ОСОБА_2 дійсно була жінкою померлого ОСОБА_1, однак на час смерті з ним не мешкала, спадщину у встановлений законом строк, після смерті свого чоловіка, не прийняла.Як поручитель ОСОБА_2 своєї згоди відповідати за нового боржника не надавала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, належним чином неодноразово повідомлений, про що свідчать судові повістки з відміткою поштового відділення про відмову в їх отриманні (а. с. 40, 44, 53, 74, 79, 87, 91, 94, 99, 106, 107, 115, 136, 137). ОСОБА_3 від 02.02.2017 р. надав до суду письмову заяву про небажання відповідати за будь-якого нового боржника-правонаступника померлого ОСОБА_1, просив припинити поруку за укладеним договором від 18.03.2008 р., у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив відмовити (а. с. 88).

Суд, заслухавши представника відповідача ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обовязків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

18.03.2008 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №134А на суму 15 000,00 (пятнадцять тисяч) доларів США, зі сплатою 17 (сімнадцять) відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 19.03.2010 р. (а. с. 13-16).

Того ж дня на забезпечення виконання позичальником узятих на себе зобовязань між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №134АР/1 (а. с. 18); між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №134АР/2 (а. с. 19), відповідно до умов якого поручителі зобовязалися нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобовязань перед банком.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_1 допустив порушення умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів. На вимогу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу»ні позичальник, ні поручителі, отримавши у передбаченому порядку повідомлення від 16.11.2015 р., не сплатили прострочену заборгованість, яка станом на 18.09.2015 р. складала 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долара США 56 центів (а. с. 8, 11).

Таким чином, зважаючи на те, що позичальник порушив свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, на момент його смерті за ним рахувалася заборгованість перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» у розмірі 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долара США 56 центів.

16.12.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (відповідачів по справі) про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 484,56 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) долллара США 56 центів, що еквівалентно на день складання розрахунку по заборгованості станом на 18.09.2015 р., за курсом НБУ (21,59 грн. за 1 дол. США) в сумі 701 341,69 (сімсот одна тисяча триста сорок одна) гривня 69 копійок та стягнення судових витрат (а. с. 2. 3).

13.01.2016 р. відкрито провадження у справі за даним позовом (а. с. 34).

12.02.2016 р. позичальник ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 16.02.2016 р. (а. с. 58), зі змісту інформаційной довідки зі Спадкового реєстру від 13.09.2016 р. (а. с. 69).

Відповідно до листа-відповіді №979/02-14 від 14.09.2016 р., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Арцизької районної державної нотаріальнї контори №45063968, виданої від 13.09.2016 р. вбачається, що спадкоємці померлого ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця відкрита на підставі претензії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу», свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 68, 69).

Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися у наслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є жінкою померлого ОСОБА_1 (а. с. 21 з. б.). На час відкриття спадщини відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за однією адресою з померлим ОСОБА_1 по вулиці Шкільна, буд. №5, с. Холмське Арцизького району Одеської області.

Проте, як вбачається з довідок №№1324, 1325 від 01.09.2017 р., виданих головою Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області, ОСОБА_2 з 2008 року мешкає за іншою адресою: по вулиці Соборна, №34, у селі Холмське Арцизького району Одеської області (а. с. 145, 146). Тому, на час смерті її чоловіка - ОСОБА_1 (12.02.2016 р.), вона не мешкала за однією адресою з померлим та не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка у встановлений законом строк.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ст. 1216 ЦК України.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, згідно зі ст. 1218 ЦК України.

Частина 2 ст. 1281 ЦК України передбачає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як кредитор померлого спадкодавця ОСОБА_1, у передбачені законом строки, предявив свої вимоги у вигляді претензії до нотаріальної контори (а. с. 68).

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке передане спадкоємцям в натурі.

З аналізу положень ч. 1 ст. 1282 ЦК України вбачається, що спадкоємець є носієм обовязку погасити борги кредитора лише в межах одержаних активів спадщини.

На виконання ухвали суду від 12.07.2017 р. щодо витребування доказів, до суду надійшла відповідь від Комунального підприємства «Арцизького бюро технічної інвентаризації» за №72 від 17.07.2017 р., зі змісту якої вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.1999 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Шкільна, буд. №5, с. Холмське Арцизького району Одеської області (а. с. 128).

Але, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за померлим ОСОБА_1 відомості щодо зареєстрованого нерухомого майна відсутні (а. с. 142).

За результатами пошуку по базі даних «Автомобіль» за померлим ОСОБА_1 значаться транспортні засоби: ЗИЛ-ММЗ 45021 (1986 р. в.), КАМАЗ 5410 (1985 р. в.) (а. с. 129, 130).

Таким чином, за померлим відповідачем ОСОБА_1 на праві власності значиться нерухоме майно - житловий будинок; зареєстроване рухоме майно, у вигляді двох транспортих засобів. Проте, відповідач по справі ОСОБА_7 (його жінка) зазначене майно у спадщину не прийняла. Інші спадкоємці, у встановлений законом строк, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертались.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ОСОБА_7 не прийняла спадщину свого чоловіка, після його смерті, що виключає її обовязок задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу», як кредитора повністю або у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Що стосується позовних вимог до поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3, то суд не погоджується з вимогою позивача, що поручителі несуть солідарну відповідальність із боржником ОСОБА_1, та вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Поручителі уклали окремі договори поруки з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом», з яких вбачається, відповідно до пункту 10 порука діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Отже, із зазначеного слідує, що строк поруки договором не встановлений (а. с. 18, 19).

Із наданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 припинив здійснювати виплати за кредитним договором з 26.07.2012 р. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що у кредитора виникло право предявити вимогу до поручителів про виконання порушеного основного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 26.08.2012 р. (з моменту порушення зобовязання щодо сплати кредиту) та протягом наступних 6 (шести) місяців.

З матеріалів справи вбачається, що з досудовими вимогами або позовами до солідарних боржників (поручителів) позивач після припинення виплат боржником ОСОБА_1, у встановлений законом строк не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 32 Постанови від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців. суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

За положеннями ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником.

Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України, порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Відповідно до статтей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобовязанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як наслідок, на поручителів може бути покладено обовязок щодо належного виконання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника.

Таку згоду поручителі не надавали, що підтверджується змістом договорів поруки від 18.03.2008 р. за №№134АР/1, 134АР/2 (а. с. 18, 19), поясненнями представника відповідача ОСОБА_6; письмовою заявою відповідача ОСОБА_3 (а. с. 88).

Вказана правова позиція щодо відповідальності поручителів, внаслідок смерті позичальника та обовязкової згоди поручителів відповідати перед новим боржником (що має бути зафіксована в договорі поруки) висловлена Верховним судом України в постанові від 03.06.2015 р. по справі №6-206цс15.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Договорами поруки від 18.03.2008 р. за №№134АР/1, 134АР/2 не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором.

Таким чином у договорах поруки не встановлений строк їх дії, відповідно до статті 252 ЦК України, а тому підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Оскільки такі вимоги були заявлені до поручителів більше ніж через шість місяців після настання строку виконання основного зобовязання, у силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припинилась. Адже ця обставина є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог кредитора про стягнення з поручителів заборгованості за основним договором.

Порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений: строком повного погашення кредиту, не пізніше 19.03.2010 р.

Як наслідок, на поручителів може бути покладено обовязок щодо належного виконання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за нового боржника.

Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених судом обставин справи, досліджених письмових доказів, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо у задоволенні позову відмовлено, вимоги щодо стягнення солідарно з відповідачів судових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. ст. 523, 526. 553, 559, 608, 1216, 1218, 1219, 1281, 1282 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 6, 10, 15, 30, 57-60, 88, 158, 197, 208-210, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10 (десяти) денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії наявного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Крутова