Ухвала

Іменем України

25 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними та звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 4 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 5 травня 2008 року згідно з укладеним договором позики позичив ОСОБА_3 57 500 доларів США. На забезпечення виконання цих зобов'язань між ними було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок № АДРЕСА_1. У подальшому, з травня 2008 року по жовтень 2009 року, він ще чотири рази позичав ОСОБА_3 грошові кошти, у зв'язку з чим його борг становить 192 тис. доларів США. При цьому одночасно з укладенням додаткових договорів до договору позики укладалися додаткові договори до іпотечного договору.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 28 грудня 2012 року недійсним; визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 1 червня 2013 року недійсним; визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 22 серпня 2013 року недійсним; звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1, загальною площею 180,4 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м. разом із земельною ділянкою площею 732 кв.м., на якій знаходиться вказаний житловий будинок літ. С-2, огорожа № 1, 2 шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі покупцю на власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, для чого надати ОСОБА_2 право пред'являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця), до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України та інших державних органів, установ, підприємств, організацій, з питань отримання Витягів та інших документів, довідок про склад сім'ї, а також вчиняти всі інші дії, пов'язані з виконанням цих питань; передати предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1, загальною площею 180,4 кв. м., житловою площею 106,7 кв. м. разом із земельною ділянкою площею 732 кв. м., на якій знаходиться вказаний житловий будинок літ. С-2, огорожа № 1, 2 - в управління позивача на період до його реалізації.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 4 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 28 грудня 2012 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 1 червня 2013 року укладений між ОСОБА_5, від імені якої діяв її представник ОСОБА_9, та ОСОБА_6 недійсним. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку від 22 серпня 2013 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 недійсним. В рахунок задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за договором позики від 5 травня 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 4 від 30 жовтня 2009 року згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 липня 2013 року на загальну суму 3 161 068 грн. 65 коп., що складається з: неповернутої частини боргу в сумі 1 374 796 грн.; процентів за користування позикою в сумі 551 959 грн. 05 коп.; трьох процентів річних від простроченої поверненням позики в сумі 125 313 грн. 60 коп.; неустойки у розмірі 1 109 000 грн. - звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці площею 732 кв. м., на якій розташовані вказаний житловий будинок літ. С-2, огорожа № 1, 2 - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, але не нижче, ніж за визначеною згідно звіту ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» від 9 лютого 2016 року за реєстраційним № 909697_09022016_2 ціною на рівні 2 000 200 грн. Передано предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями № АДРЕСА_1, загальною площею 180,4 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці площею 732 кв.м., на якій розташовані вказаний житловий будинок літ. С-2, огорожа № 1, 2 - в управління позивача ОСОБА_2 на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди виконали вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суди правильно застосувавши положення ст. 215 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про іпотеку», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про передачу ОСОБА_2 предмета іпотеки в управління на період до його реалізації. Крім того, відчуження спірного домоволодіння, яке є предметом іпотеки, без згоди і дозволу на це іпотекодержателя ОСОБА_2 є порушенням і обмеженням його майнових прав та порушенням норм Закону України «Про іпотеку». Що стосується позовної давності, то суди дійшли вірного висновку, що до визначення остаточної суми боргу позивач був позбавлений можливості звернутися з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки сума боргу, в рахунок якої необхідно було звернути стягнення визначалась в судовому порядку. Остаточне рішення суду було ухвалено лише в березні 2014 року .

Такий висновок відповідає правовій позиції постанові Верховного Суду України, викладеній в постанові 6-780цс15 від 30 вересня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 4 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська