Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в сумі 16 985 грн 40 коп.

На обґрунтування заявлених вимог вказувало, що між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого потерпілому було виплачене страхове відшкодування в розмірі 16 985 грн 40 коп. в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_4

Оскільки відповідачем не було вжито заходів щодо повідомлення позивача про страховий випадок, позивач, який виплатив страхове відшкодування, має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Київський страховий дім» 16 985 грн 40 коп. заборгованості.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПрАТ «Київський страховий дім» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача виплачене позивачем страхове відшкодування в порядку регресу, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою врегульовано питання регресного позову страховика та Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, зазначав наступне.

27 квітня 2014 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_5 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль «DaewooLanos», державний номерний знак НОМЕР_1.

Як убачається з постанови Деснянського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року, з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, 11 листопада 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій був технічно пошкоджений автомобіль «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, належний ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз», який, в свою чергу, був застрахований у ПрАТ «СК Інго Україна».

ОСОБА_4 у визначений законом строк не повідомив ПрАТ «Київський страховий дім» про настання страхового випадку, що не заперечувалось сторонами.

Як убачається із наказу, страхового акта та платіжного доручення, ПрАТ «Київський страховий дім» сплатило на користь ПрАТ «СК «Інго Україна» 16 985 грн 40 коп. страхового відшкодування, яке останнім було сплачено власнику автомобіля «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1 (ґ) пункту 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро Українизразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Зазначеною нормою встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року в справі № 6-284цс15, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ПрАТ «Київський страховий дім» не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова

Г.І.Мостова