Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1564/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

10.08.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії КР 001357 № 17-202, виданого 02 березня 2001 року Павлогірківською сільською радою, на підставі рішення сесії від 28 лютого 2000 року за № 38, їй належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 8,05 га, що розташована на території Павлогіріквської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Зазначає, що земельною ділянкою згідно договору оренди щемлі № 02830 укладеного 13 листопада 2012 року та зареєстрованого 18 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Бобринецькому районі , користується ФОП ОСОБА_2

Відповідно до п. 9 та п. 11 Договору оренди земельної ділянки, орендар зобов'язаний вносити ороендодавцю орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земліу строк до 30 грудня поточного року.

Проте, в порушення приписів законодавства та умов договору оренди землі відповідач не сплачував їй орендну плату за 2013-2016 роки

У зв'язку із систематичною несплатою орендної плати, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди землі.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 13 листопада 2012 року, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 8,05 га, яка розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Бобринецькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 грудня 2012 року за №02830.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду фізична особа підприємць ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у справі про задовольнення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником земельної ділянки площею 8,05 га, розташованої на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 001357 від 03.03.2001 року (а.с. 8).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_3 передала в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за договором оренди землі від 13.11.2012 року, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 18.12.2012 року за № 02830 (а.с. 7).

За умовами п.п. 9-14 спірного договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, обчислення її розміру здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації (сторонами не підкреслено); орендна плата вноситься у строк до 30.12. поточного року; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Саме по собі поняття «несвоєчасна сплата» означає несплату певної суми коштів у певний строк, зокрема, у даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що у 2011 році сплатив власнику земльної ділянки 50000 грн. за оренду землі, що підтверджується його розпискою долученою до матеріалів справи.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. У наданій відповідачем до суду першої інстанції розписці вказано, що ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 50000 грн. і в подальшому не буде мати ніяких претензій (а.с.34).

Наявний доказ не може бути належним та допустимим у розумінні положень ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України, оскільки не є підтвердженням сплати орендної плати взагалі і тим більше наперед, а відтак не свідчить про факт виконання зобов'язання за договором оренди щемельноїділоянки.

Укладеним між сторонами договором оренди землі не передбачено внесення орендної плати достроково одним платежем, а навпаки передбачає щорічну виплату до 30.12 поточного року. Інша домовленість судом не встановлена.

Орендар в порушення умов договору та норм ст. 129 ЦК України на протязі 3-х років поспіль (2013-2016 рр.) внаслідок систематичної несплати орендної плати значною мірою був позбавлений можливості щороку отримувати орендну плату за користування його земельною ділянкою, що є правовою підставою для розірвання вищевказаного правочину.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, та у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, що судом першої інстанції та більшістю колегії суддів апеляційного суду не враховано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що здійснення 18.03.2017 року ОСОБА_2 через УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4 грошових переказів в сумах 11944 грн. 56 коп. та 11944 грн. 56 коп. в якості оренди за землю за 2013-2016 роки за №0283 (а.с.10, 11), тобто за місяць до пред'явлення даного позову позивачем про розірвання договору оренди землі не змінює того факту, що ФОП ОСОБА_2 допущено систематичну несплату орендної плати позивачу за користування належної позивачу земельною ділянкою за 2013-2016 роки, а тому не має значення при вирішенні спору про розірвання договору оренди землі.

Відповідно до вимог ст. ст. 611, 614 ЦК ОСОБА_2 не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, обставини справи свідчать про порушення ним умов договору, вина підтверджується належними доказами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: