Справа №576/2626/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/535/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

14 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 27 червня 2012 року з ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4500 грн. на платіжну картку зі сплатою 36% річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Скориставшись кредитними коштами, позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31 жовтня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 40458,41 грн., з яких: 4342,62 грн. заборгованості за кредитом, 30613,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. пеня та комісія, а також 500 грн. фіксована частина штрафу і 1902,78 грн. його процентна складова, яку позивач просить стягнути.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на незаконність рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що банк звернувся з вимогою про сплату боргу за кредитом в межах строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, оскільки строк дії картки встановлений до 31 травня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника банку ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги з зазначених в ній підстав, заперечення на скаргу представника відповідачки ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що банк пропустив встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України річний строк предявлення вимог до спадкоємця боржника, який прийняв спадщину, оскільки позичальник ОСОБА_4 перестав здійснювати платежі за кредитним договором ще в березні 2014 року, а позов банком подано у грудні 2016 року. Таким чином, місцевий суд вважав, що на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України позивач позбавляється права вимоги до відповідача і його позов не підлягає задоволенню.

Проте колегія суддів погодитися з таким рішенням суду не може, оскільки його ухвалено за неповного зясування обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

ОСОБА_4 висловив згоду з тим, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також Тарифами Банку.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 27 червня 2012 року прострочена заборгованість за кредитом виникла з 28 лютого 2014 року, останній платіж ОСОБА_4 здійснив 18 березня 2014 року у сумі 50 грн., а станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість склала 40458,41 грн., з яких: 4342,62 грн. заборгованості за кредитом, 30613,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100 грн. пеня та комісія, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу і 1902,78 грн. його процентна складова.

В суді першої інстанції було зясовано, що 06 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер, а спадщину після його смерті прийняв його брат ОСОБА_3, про що останній сам суду повідомив та надав відповідні підтверджуючі документи, тому місцевий суд своєю ухвалою від 05 січня 2017 року залучив спадкоємця ОСОБА_3 до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_4

Про смерть ОСОБА_4 банк дізнався після звернення з позовом до суду. Про борги спадкодавця ОСОБА_3 довідався в суді під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували ці обставини, сторонами не надано.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України).

У статті 1281 ЦК України визначено порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Так, згідно з частинами 1, 2 вказаної статті спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

У частині 3 цієї статті визначено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

За таких обставин та враховуючи те, що про смерть боржника банк дізнався після звернення з позовом до суду, початок перебігу строку для пред'явлення вимоги до спадкоємця повинен відліковуватися з моменту настання строку вимоги.

Для правильного вирішення справи місцевий суд мав встановити момент настання строку вимоги за зобов'язаннями спадкодавця та з урахуванням цього з'ясувати чи вимогу пред'явлено в межах строків, визначених в статті 1281 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 після закінчення строку дії кредитної картки, виданої у 2012 році, надана нова платіжна картка зі строком дії до травня 2016 року, тобто відбулася пролонгація терміну дії кредитного договору.

Оскільки довідка про умови кредитування, а також Умови і правила надання банківських послуг всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Отже, у позичальника був відсутній обовязок щомісячного повернення боргу, а так як термін дії кредитної картки встановлений до 31 травня 2016 року, тому банк мав право вимагати повернення всієї суми кредитної заборгованості з 01 червня 2016 року.

Таким правом банк скористався, предявивши позов у грудні 2016 року, тобто до спливу річного строку, передбаченого ст.1281 ЦК України.

У звязку з викладеним висновки місцевого суду про пропуск позивачем річного строку предявлення вимог до спадкоємця боржника є помилковим.

За таких обставин, позичальник за життя мав обовязок перед банком щодо сплати заборгованості за тілом кредиту у сумі 4342 грн. 62 коп., а розмір процентів за користування цими коштами має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, згідно з якими якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Ці підстави зазначені, зокрема, у ч. 1 ст. 608 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання припиняється частково або у повному у звязку зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

З огляду на зазначене вбачається, що зобовязання позичальника щодо сплати процентів, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, після його смерті припинилися, тому спадкоємець зобовязаний сплатити проценти, які були нараховані позичальникові за життя.

Отже, позивач має право на стягнення процентів за період з 27 червня 2012 року до моменту смерті ОСОБА_4, тобто до 05 вересня 2014 року включно.

Облікова ставка Національного банку України за вказаний період складає: з 27 червня 2012 року 7,5% річних, з 10 червня 2013 року 7 % річних, з 13 серпня 2013 року 6,5 % річних, з 15 квітня 2014 року 9,5% річних, з 17 липня по 05 вересня 2014 року 12,5% річних.

Таким чином, виходячи із суми заборгованості по тілу кредиту (4342,62 грн. ) та кількості днів прострочення за відповідні періоди дії облікової ставки Національного банку України, розмір процентів за період з 27 червня 2012 року по 05 вересня 2014 року складає 654 грн. 62 коп.

Підстави для нарахування пені, комісії та штрафів у звязку з викладеним вище відсутні, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 успадкував 1/2 частину земельної ділянки, вартістю 17352,50 грн., а також 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, вартістю 30640 грн.

Враховуючи, що заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами складає 4997,24 грн. (4342,62 + 654,62) та не перевищує сукупну вартість успадкованого ОСОБА_3 майна на момент відкриття спадщини, яка склала 47992,50 грн., вказана сума кредитної заборгованості підлягає стягненню за рахунок відповідача.

За таких обставин оскаржене рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 165 грн. 36 коп. та за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 182 грн., слід компенсувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 січня 2017 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 4997 грн. 24 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 27 червня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 165 грн. 36 коп. на компенсацію судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції та 182 грн. за розгляд справи в апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді