Справа №: 343/985/17
Провадження №: 2/0343/485/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю секретаря судового засідання Височанської О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягувати безстроково з ОСОБА_2, 1958 року народжння, аліменти на її користь на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня пред"явлення позову до суду. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

В обгрунтування позову покликається на те, що в період перебування її у шлюбі з відповідачем народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Не зважаючи на те, що дочка досягла повноліття, вона є інвалідом дитинства ІІ групи, в зв"язку із чим потребує постійної матеріальної допомоги, догляду та лікування. Коштів на це не вистачає, оскільки перебуває на пенсії. Відповідач до 18 років сплачував аліменти, однак на даний час матеріально не допомагає, хоч може це робити, так як офіційно працює прибиральником території цеху виробництва техтріски плитного виробництва ТзОВ "Уніплит". Наведені обставини слугували причиною звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він є непрацездатною особою, отримує пенсію по інвалідності. Має на утриманні дочку ОСОБА_4, яка навчається в коледжі на платній основі, що спонукало його піти на роботу, оскільки пенсії не вистачало. Позивачка на дочку ОСОБА_5 отримує щомісячний дохід у вигляді пенсії. Тому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на утримання непрацездатної повнолітньої дочки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони до 22.07.1999 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 047591, актовий запис №102 (а.с. 4). Від шлюбу 17.08.1994 року у них народилась дочка ОСОБА_3, яка є інвалідом дитинства ІІ групи (а.с. 6,7), проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8).

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.

Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Виходячи із змісту вищевказаних статей, для виникнення обов"язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей необхідні наявність трьох умов: дитина повинна бути непрацездатною; вона потребує матеріальної допомоги; а батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дитину.

При цьому, потреба в матеріальній допомозі означає, що дохід непрацездатної особи не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму, та є меншим, ніж це встановлено прожитковим мінімумів на непрацездатну особу.

Вивченням матеріального становища сторін, повнолітньої непрацездатної ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 1381,68 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою №4061 від 23.06.2017 року (а.с.24).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки №3082 від 12.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Калуському об"єднаному управління ПВУ та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок трудового калітства або профзахворювання у розмірі 1312,00 грн. (а.с. 20).

Окрім цього, згідно довідки про доходи відповідача за №11/142 від 23.06.2017 року, ОСОБА_2 працює прибиральником території в ТзОВ "Уніплит" та отримує заробітну плату. Його середньомісячний дохід становить 2813,34 грн. (а.с 22).

Суд також встановив, що на утриманні відповідача перебуває його дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка відповідно до довідки №04-46/1162 від 29.06.2017 року навчається на 2 курсі денної платної форми навчання. Строк закінчення навчального закладу 30 червня 2018 року (а.с.21).

Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму непрацездатних осіб на даний час складає 1312,00 грн.

З довідки, виданої 23.06.2017 року Управлінням соціального захисту населення Долинської РДА, встановлено, що ОСОБА_7, з травня 2017 року отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІ групи в розмірі 1312,00 грн. (а.с. 25), який дорівнює вказаному вище прожитковому мінімуму, а тому не може вважатись особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ст.198 СК України.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Аналізуючи доводи сторін, суд приходить до висновку, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а саме не довела, що відповідач може надавати допомогу своїй непрацездатній дочці.

Натомість, суд встановив, що відповідач є непрацездатною особою, інвалідом ІІ групи довічно, йому протипоказана важка фізична праця (а.с.35,36), потребує систематичної реабілітації інваліда (а.с.37), на його утриманні знаходиться дочка, яка продовжує навчання (а.с. 33), що не може свідчити про його можливість надавати допомогу своїй непрацездатній дочці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 198, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,213, 214,215, 218 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено 11.08.2017 року .