Справа № 157/2117/17
Провадження №2/157/193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставлене майно,

встановив:

12 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу та зверення стягнення на заставлене майно.

Позов мотивовано тим, що 07 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики про надання останньому позики в сумі 400 000 грн. зі сплатою 24 % річних строком дії до 07 вересня 2016 року. Позичальник фактично отримав 200 000 грн. 07 вересня 2011 року та 101 000 грн. 24 жовтня 2011 року, що підтверджується його особистими розписками. Решту коштів не отримував із власної ініціативи.

24 січня 2015 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення права вимоги по зобов'язаннях відповідача за договором позики від 07 вересня 2011 року.

Всупереч умовам договору позичальник не повернув частину позики та не сплатив нараховану плату за користування позикою. Відповідачем сплачено лише 262700 грн. 48 коп. Станом на 31 жовтня 2016 року сума заборгованості за договором позики становить: 223273,47 грн. боргу по основній сумі позики, 160841,06 грн. - боргу процентах за період з 01 березня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, 73076,14 грн. - пені за несплачені відсотки за період з 01 липня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 134642,21 грн. - пені за несплачену позику за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2016 року, 105045,70 грн. - інфляційна заборгованість з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2016 року (46130,17+58915,54 = 105045,70 грн.). Всього по договору позики від 07 вересня 2011 року заборгованість становить 696878,58 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 24 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу - вантажного автомобіля марки RENAULT модель MIDLUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М. за Р№ 1470.

17 травня 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення права вимоги по зобов'язанням відповідача за договором застави від 24 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М. 17.05.2016 року за Р№ 443. 18 травня 2016 року позивач зареєструвала в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на заставлене майно.

22 травня 2012 року між ОСОБА_5 та відповідачем був укладений договір позики про надання останньому позики в сумі 140 000 грн. зі сплатою 24% річних строком дії до 22 травня 2017 року.

19 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір про відступлення права вимоги по зобов'язаннях відповідача за договором позики від 22 травня 2012 року.

Всупереч умовам договору позичальник не повернув частину позики та не сплатив нараховану плату за користування позикою. Відповідачем сплачено лише 101 858 грн. 61 коп. Станом на 31 жовтня 2016 року сума заборгованості за договором позики становить: 92778,43 грн. - боргу по основній сумі позики, 66142,13 грн. - боргу по процентах за період з 01 квітня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, 35931,16 грн. - пеня по несплачених відсотках за період з 01 березня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 29638,32 грн. - пеня по несплаченій позиці за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 41884,47 грн. - інфляційна заборгованість з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2016 року. Всього заборгованість по договору позики від 22 травня 2012 року становить 261320,33 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 22 травня 2012 року між ОСОБА_5 та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу - вантажного автомобіля марки RENAULT модель MIDLUM, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. за Р№ 598.

17 травня 2016 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір про відступлення права вимоги за зобов'язаннями відповідача за договором застави від 24 жовтня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М. за Р№ 442. 18 травня 2016 року позивач зареєструвала в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з п. 11 договору позики позивач двічі 25 квітня 2016 року та 22 травня 2016 року направляла відповідачу письмові вимоги про дострокове стягнення боргу та 22 травня 2016 року про передачу заставлених транспортних засобів заставодержателю відповідно до п. 3.3 договорів застави. Однак відповідач відмовився виконувати умови договорів та повертати достроково позику.

Пунктом 3.3 договорів застави передбачено, що при відмові в передачі заставленого майна заставодержателю у встановлений строк (три робочих дні), заставодавець сплачує штраф, визначений пунктом 4.1. цього договору - 5 % вартості заставленого майна, що становить по договору застави від 24 жовтня 2011 року - 8866 грн. (177320 грн. х 0,05) та по договору застави від 22 травня 2012 року 7000 грн. (140000 грн. х 0,05).

Посилаючись на викладені обставини, реалізовуючи своє право кредитора на повернення боргу за договорами позики та право заставодержателя задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі, просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами позики на загальну суму 958198 грн. 91 коп., штраф за договором застави від 24 жовтня 2011 року в сумі 8866 грн., штраф за договором застави від 22 травня 2012 року в сумі 7000 грн., в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договорами позики від 07 вересня 2011 року та від 22 травня 2012 року звернути стягнення на предмет застави за договорами застави від 24 жовтня 2011 року та від 22 травня 2012 року на автомобілі марки RENAULT MIDLUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, та RENAULT MIDLUM, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, а також стягнути понесені нею судові витрати по справі.

27 червня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказала, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року задоволено її позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу та стягнено заборгованість за договорами позики від 07 вересня 2011 року та від 22 травня 2012 року в сумі 958198 грн. 91 коп. У зв'язку з цим, просить стягнути зі ОСОБА_3 штраф за договором застави від 24 жовтня 2011 року в сумі 8866 грн., штраф за договором застави від 22 травня 2012 року в сумі 7000 грн.; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 07 вересня 2011 року звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 24 жовтня 2011 року на автомобіль марки RENAULT MIDLUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 22 травня 2012 року звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 22 травня 2012 року на автомобіль марки RENAULT MIDLUM, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, шляхом продажу даних транспортних засобів позивачем з наданням останній права на укладення від імені ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу та зняття транспортних засобів з обліку в органах поліції зі встановленням початкової ціни на автомобілі на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а також стягнути понесені нею судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених у заяві.

Відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися. Представник відповідача ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 07 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого відповідачу були надані кошти в сумі 400 000 грн. зі сплатою 24 % річних з кінцевим терміном повернення 07 вересня 2016 року (а.с. 6). Позичальник фактично отримав кошти в сумі 301 000 грн., від отримання решти коштів відмовився.

Виконання зобов'язань за вищевказаним договором позики забезпечено договором застави від 24 жовтня 2011 року (а.с. 8), посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Глобою Н.М. за Р№ 443. Відповідно до п. 1.2 договору застави ОСОБА_3 передає рухоме майно, визначене умовами договору, в заставу ОСОБА_1 для забезпечення зобов'язань за договором позики від 07 вересня 2011 року. У разі невиконання зобов'язань, забезпечених заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Предметом застави відповідно до вказаного договору є автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1.

Крім того, 22 травня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого відповідачу були надані кошти в сумі 140 000 грн. зі сплатою 24% річних з кінцевим терміном повернення 22 травня 2017 року (а.с. 12).

Виконання зобов'язань за даним договором позики забезпечено договором застави від 22 травня 2012 року (а.с. 14), посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С. за Р№ 598. Відповідно до п. 1.2 договору застави ОСОБА_3 передає рухоме майно, визначене умовами договору, в заставу ОСОБА_5 для забезпечення зобов'язань за договором позики від 22 травня 2012 року. У разі невиконання зобов'язань, забезпечених заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Предметом застави відповідно до вказаного договору є автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7, номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до ряду договорів про відступлення права вимоги за договорами позики та за договорами застави (а.с. 7, 10, 13, 15) позивач ОСОБА_2, як новий кредитор, отримала в повному обсязі належні первісним кредиторам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 права позикодавця та заставодержателя в зобов'язаннях, що виникли за договорами позики від 07 вересня 2011 року та 22 травня 2012 року та за договорами застави, які укладені 24 жовтня 2011 року та 22 травня 2012 року в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань перед первісними позикодавцями за вказаними вище договорами позики.

Взяті на себе зобов'язання за договорами позики від 07 вересня 2011 року та 22 травня 2012 року відповідач належним чином не виконав, що встановлено з рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року (а.с. 56-60), яким зі ОСОБА_3 на користь нового кредитора ОСОБА_2 стягнуто 696 878 грн. 58 коп. заборгованості за договором позики від 07 вересня 2011 року, 261 320 грн. 33 коп. заборгованості за договором позики від 22 травня 2012 року, всього на загальну суму 958 198 грн. 91 коп.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, також за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пунктів 2.2 договорів застави від 24 жовтня 2011 року та від 22 травня 2012 року заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо позика, проценти, штрафні санкції, які були забезпечені заставою, не будуть сплачені у строк, передбачений договором позики або достроково у випадках, передбачених п. 3.2 цих договорів, а також у випадках, передбачених ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свої вимоги, які виникають у разі прострочення виконання або невиконання заставодавцем умов договору позики, включаючи погашення основної суми заборгованості за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойку шляхом реалізації заставленого майна.

Крім того, пунктами 3.3 договорів застави передбачено право заставодержателя в разі порушення заставодавцем умов договорів позики або договорів застави вимагати від заставодавця протягом трьох робочих днів з дня надходження вимоги передати заставодержателю на умовах договорів застави заставлене майно, шляхом підписання актів прийому-передачі заставленого майна. При відмові в передачі заставленого майна заставодержателю у вказаний термін заставодавець сплачує штраф, визначений п. 4.1 договору застави - 5 відсотків від вартості заставленого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що боржником належним чином не виконувались взяті на себе зобов'язання за договорами позики і станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість становить:

- за договором позики від 07 вересня 2011 року - 696878 грн. 58 коп., з яких: 223273,47 грн. - боргу по основній сумі позики, 160841,06 грн. - боргу процентах за період з 01 березня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, 73076,14 грн. - пені за несплачені відсотки за період з 01 липня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 134642,21 грн. - пені за несплачену позику за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2016 року, 105045,70 грн. - інфляційна заборгованість з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2016 року (46130,17+58915,54 = 105045,70 грн.);

- за договором позики від 22 травня 2012 року - 261320 грн. 33 коп., з яких: 92778,43 грн. - боргу по основній сумі позики, 66142,13 грн. - боргу по процентах за період з 01 квітня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, 35931,16 грн. - пеня по несплачених відсотках за період з 01 березня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 29638,32 грн. - пеня по несплаченій позиці за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2016 року, 41884,47 грн. - інфляційна заборгованість з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2016 року.

Загальна заборгованість за договорами позики в розмірі 958 198 грн. 91 коп. присуджена до стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року.

ОСОБА_3 як заставодавцю були скеровані вимоги про усунення порушення від 25 квітня та 22 травня 2016 року (а.с. 17, 19), однак вони не були виконані відповідачем.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення.

Відповідно до вимог п. 2.9 договорів застави звернення стягнення на предмет застави проводиться заставодержателем шляхом його реалізації будь-яким прийнятним способом самостійно або через третіх осіб за власним розсудом.

На підставі викладеного, суд приходиться до висновку, що, оскільки зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за договорами позики не виконані, в рахунок погашення боргу слід звернути стягнення на предмети застави.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

А тому, заявлений позивачем спосіб звернення стягнення на заставне майно шляхом продажу транспортних засобів безпосередньо заставодержателем ОСОБА_2 будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною, визначеною незалежним суб'єктом оціночної діяльності, з наданням позивачу усіх прав та повноважень на відчуження транспортних засобів, відповідає вимогам закону.

Разом з тим, в рішенні суду мають зазначатися, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Відповідно до умов п. 3.1.6 договорів застави заставодавець не має права без письмової згоди заставодержателя в будь-який спосіб відчужувати, передавати в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися предметом застави, в тому числі реалізовувати.

Як вбачається з інформації, наданої Територіальним сервісним центром 0743 РСЦ МВС у Волинській області від 05 липня 2017 року (а.с. 79) заставодавець 19 березня 2016 року зняв з обліку автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який є предметом застави за договором застави від 24 жовтня 2011 року, з метою його відчуження. А тому, суд вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження на період до його реалізації, як це передбачено п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме, слід вилучити у ОСОБА_3 визначені договорами застави транспортні засоби, які є предметами застави, та передати позивачу на період до їх реалізації, разом з свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та комплектами ключів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд з урахуванням кількості, виду та ціни позовних вимог стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3813 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 509, 526, 527, 530, 546, 572, 1046 ЦК України, статтями 20,21, 25, 26, 27 Закону України «Про заставу», статтями 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 07 вересня 2011 року в сумі 696878 (шістсот дев'яносто шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 58 копійок звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 24 жовтня 2011 року на транспортний засіб, що належить на праві власності ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, - автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1, шляхом продажу транспортного засобу позивачем ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_4, з правом укладення від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку в органах Національної поліції України цього транспортного засобу, а також з наданням ОСОБА_2 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкову ціну на транспортний засіб встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором позики від 22 травня 2012 року в сумі 261320 (двісті шістдесят одна тисяча триста двадцять) гривень 33 копійки звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 22 травня 2012 року на транспортний засіб, що належить на праві власності ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, - автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7, номерний знак НОМЕР_2, шляхом продажу транспортного засобу позивачем ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_4, з правом укладання від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з правом зняття з обліку в органах Національної поліції України цього транспортного засобу, а також з наданням ОСОБА_2 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Початкову ціну на транспортний засіб встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Вилучити в ОСОБА_3, або в іншої особи, у володінні якої будуть заставлені транспортні засоби, та передати ОСОБА_2 для зберігання та реалізації транспортні засоби: автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2004 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_5; автомобіль марки «Renault» модель «Midlum», 2003 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7, номерний знак НОМЕР_2., разом з відповідними комплектами ключів від транспортних засобів та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 штраф по договору застави від 24 жовтня 2011 року в сумі 8866 (вісім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень та по договору застави від 22 травня 2012 року в сумі 7000 (сім тисяч) гривень, а всього штраф у сумі 15866 (п'ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави 3813 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула