Справа № 204/5207/15-ц
Провадження № 2/204/604/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Онбиш А.О.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про захист порушеного права споживача страхових послуг шляхом стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 27225 грн. 04 коп., три відсотки річних за користування грошовими коштами у розмірі 953 грн. 25 коп., інфляційні втрати у розмірі 16078 грн. 87 коп., а всього 44257 грн. 16 коп.; стягнути з відповідача судові витрати по справі, що складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказала на те, що 12.07.2013 року між нею та ПрАТ СК «УНІКА» був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті №005036/4002/00000010, предметом якого є страхування автомобіля НОМЕР_1. Страхова сума за вказаним договором складає 123772 грн. 00 коп. 29.04.2014 року внаслідок протиправних дій третіх осіб застрахований транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень. Страховий випадок зареєстрований страховиком за №00142008. Працівником страхової компанії був складений протокол огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.04.2014 року в якому були зафіксовані пошкодження транспортного засобу. Як свідчить звіт спеціаліста автотоварознавця №ZA010814 від 01.08.2014 pоку, який був проведений на замовлення позивача, вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 складає 32451 грн. 76 коп. 05.06.2014 року, без будь-яких вмотивованих підстав, відповідачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 11175 грн. 97 коп., що не відповідає дійсній вартості необхідних ремонтних робіт. 23.10.2014 року позивач звернулась до відповідача із претензією щодо доплати страхового відшкодування та надання відповідних пояснень про причини зменшення розміру страхової виплати. На цей час відповіді на звернення позивач не отримала, страхове відшкодування у належному розмірі страховик не виплатив. На теперішній час автомобіль позивача не відремонтований, а вартість запасних частин та робіт подорожчала у звязку із знеціненням курсу гривні, тому позивачем була повторно замовлена актуальна незалежна експертна оцінка вартості відновлювального ремонту, за результатами якої станом на 15.04.2015 року вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 складає 38710 грн. 44 коп. Тобто розмір страхового відшкодування, що має доплатити відповідач складає 27225 грн. 04 коп. Оскільки відповідачем 05.06.2014 року частково виконане зобовязання із сплати відшкодування в розмірі 11175 грн. 97 коп., то розмір інфляційних втрат на залишок не сплаченого відшкодування в сумі 27225 грн. 04 коп. на день подання позову складає 16078 грн. 87 коп., а три відсотки річних 953 грн. 25 коп. Для підготовки позову та представництва своїх інтересів у суді позивач вимушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката, а тому вважає, що з відповідача також мають бути стягнуті судові витрати в розмірі 2500 грн. 00 коп., у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, після оголошення перерви в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 12 липня 2013 року між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №005036/4002/0000010 (арк.с.4-8).

Згідно пунктів 1.1, 1.4, 1.3.4 вказаного договору, дані застрахованого транспортного засобу: «КІА Cеrato Koup 1.6», рік випуску 2010, реєстраційний номер АЕ 9898 ЕВ, кузов (шасі) №KNAFU611AA528988. Строк дії договору з 13 липня 2013 року до 12 липня 2014 року. Страхова сума встановлена у розмірі 123772 грн. 00 коп.

Так, 29 квітня 2014 року внаслідок протиправних дій третіх осіб застрахований транспортний засіб зазнав технічних пошкоджень.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність на умовах визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV.

Згідно ст.ст.5, 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Так, 29 квітня 2014 року представником відповідача був складений протокол огляду пошкодженого транспортного засобу, в якому зафіксовані пошкодження автомобіля НОМЕР_2 (арк.с.10).

Як вбачається зі звіту спеціаліста автотоварознавця №ZA010814 від 01.08.2014 pоку, який був проведений на замовлення позивача, вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 складає 32451 грн. 76 коп. (арк.с.13-20).

Заперечуючи в судовому засіданні проти вимог позивача, представник відповідача ОСОБА_4 зазначив, що вартість запасних частин була проведена згідно даних офіційного дилера-імпортера на підставі протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.04.2014 року, підписаного представником позивача, що наявний в матеріалах справи на аркуші 82, та складає обґрунтовану суму 11287, 73 грн.; проте, представник відповідача ОСОБА_5, яким безпосередньо був складений протокол огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.04.2014 року, що наявний в матеріалах справи на аркуші 10, та який містить п'ятнадцять порядкових номерів із зазначенням деталей та опису пошкоджень, зазначив, що саме він є дійсним протоколом огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.04.2014 року.

Згідно ст.988 ЦК України, страхова компанія зобов'язана здійснити страхові виплати позивачу в межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Встановлено, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 11175 грн. 97 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки №08TR59407 від 05.06.2014 року (арк.с.24).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, у звязку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю НОМЕР_3 №ZB150415 від 15.04.2015 року, вартість ремонту без урахування зносу складає 38710 грн. 44 грн. (арк.с.27-29).

Оскільки відповідач частково виплатив відповідачу страхове відшкодування у розмірі 11175 грн. 97 коп., то залишок несплаченого страхового відшкодування становить 27225 грн. 04 коп., виходячи із розрахунку:

38710 грн. 44 грн. (вартість ремонту) - 11175 грн. 97 коп. (виплачене позивачу страхове відшкодування) 309 грн. 43 коп. (франшиза) = 27225 грн. 04 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачене страхове відшкодування у розмірі 27225 грн. 04 коп.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно даних Державного комітету статистики України, з червня 2014 року по червень 2015 року індекс інфляції складав: у червні 2014 року 101,0; у липні 2014 року 100,4; у серпні 2014 року 100,8; у вересні 2014 року 102,9; у жовтні 2014 року 102,4; у листопаді 2014 року 101,9; у грудні 2014 року 103,0; у січні 2015 року 103,1; у лютому 2015 року 105,3; у березні 2015 року 110,8; у квітні 2015 року 114,0; у травні 2015 року 102,2; у червні 2015 року 100,4.

Таким чином, суму індексу інфляції необхідно вирахувати наступним чином: 27225 грн. 04 коп.х1,01х1,004х1,008х1,029х1,024х1,019х1,03х1,031х1,053х1,108х1,14х1,022х1,004 = 43303 грн. 91 коп.

Отже, сума індексу інфляції становить:

43303 грн. 91 коп. - 27225 грн. 04 коп. = 16078 грн. 87 коп.

Три відсотки річних необхідно вирахувати наступним чином: прострочення оплати становить 426 днів (з 05.06.2014 року по 04.08.2015). Розмір 3% річних з простроченої суми за 1 рік становить: (27225 грн. 04 коп. х 3% річних) = 816 грн. 75 коп.

Отже, три відсотки річних від простроченої суми за 426 днів становить:

816 грн. 75 коп./ 365 днів х 426 днів = 953 грн. 25 коп.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає у звязку з наступним.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до витрат пов'язаних з розглядом судової справи.

Згідно ст.84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат повязаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою допуску для участі у справі особи, яка надає правову допомогу, є волевиявлення особи, яка бере участь у справі, та прийняття з цього питання відповідної ухвали суду, а тому для відшкодування витрат на правову допомогу може мати місце лише за наявності цих умов.

Так, у квитанції №0.0.417136452.1 від 03.08.2015 року відсутні дані про перерахування передплати саме по даній справі за підготовку складання позовної заяви та представництва інтересів у суді (арк.с.36).

Тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 442 грн. 57 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.625, 979, 988, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про захист порушеного права споживача страхових послуг шляхом стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" на користь ОСОБА_3 (ід.номер НОМЕР_4) недоплачене страхове відшкодування в розмірі 27225 (двадцять сім тисяч двісті двадцять пять) грн. 04 (чотири) коп., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 953 (девятсот пятдесят три) грн. 25 (двадцять пять) коп., інфляційні втрати у сумі 16078 (шістнадцять тисяч сімдесят вісім) грн. 87 (вісімдесят сім) коп., а всього 44257 (сорок чотири тисячі двісті пятдесят сім) грн. 16 (шістнадцять) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" на користь держави судовий збір у сумі 442 (чотириста сорок дві) грн. 57 (пятдесят сім) коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Токар