АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/2735/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1513/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю апелянта ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, вказувала, що з 26.04.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилась дочка ОСОБА_3. Під час шлюбу сторонами було набуто майно: приміщення в АДРЕСА_1, площею 13,4 кв.м вартістю 94805 грн.; 21/100 частка комплексу в Ярмолинецькому районі, с. Перегінка, вул. Чорновола, 1«а» разом із земельною ділянкою вартістю 296028 грн., у якому знаходяться два крани-балки номерні знаки 6012, 6013 вартістю відповідно 6500 грн. та 8100 грн.; автомобіль ГАЗ 3302 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 29100 грн. З врахуванням уточнень позивачка просила суд збільшити її частку у спільній власності до 2/3, в рахунок якої виділити на її користь приміщення у АДРЕСА_1; 21/100 частку комплексу в с. Перегінка разом із земельною ділянкою, а з неї на користь ОСОБА_1 стягнути 115277,66 грн. компенсації різниці вартості часток у спільному майні.

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому вказував, що об'єкт в с. Перегінка, є його особистим майном, оскільки розрахунок за це майно він провів 24.03.2012 року, до вступу у шлюб. Це майно є неподільним та зазнало самовільної добудови. Також зазначав, що автомобіль ГАЗ 3302, хоча і належить до спільної сумісної власності, був проданий ним за згодою ОСОБА_2 під час шлюбу, а виручені кошти 30000 грн. були використані ним в інтересах сім'ї. Вважав відсутніми підстави для відступлення від принципу рівності часток. З урахуванням уточнень просив суд відмовити у позові про поділ автомобіля ГАЗ 3302, визнати його приватною власністю земельну ділянку площею 0,3954 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та 21/100 частку комплексу в с. Перегінка, вул. Чорновола, 1-А, загальною площею 279,8 кв.м, та закріплені там металеві ферми; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 47402,50 грн. - 1/2 вартості приміщення в АДРЕСА_1, а з нього на користь ОСОБА_2 - 7 300 грн. - ? вартості двох кран-балок.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.06.2017 року позови задоволені частково.

Поділено майно, що належить до спільної сумісної власності подружжя:

- в рахунок частки у спільній сумісній власності виділено у власність ОСОБА_2 майно: 88/10000 часток приміщення загальною площею 1518,6 кв.м. (що становить 13,4 кв.м.), розташоване за адресою АДРЕСА_1;

- в рахунок частки у спільній сумісній власності виділено у власність ОСОБА_1 майно: кран-балку номерний знак 6012; кран-балку номерний знак 6013; грошові кошти в сумі 30000 грн., виручені з продажу автомобіля ГАЗ 3302 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

В рахунок компенсації різниці у вартості часток стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25087,50 грн.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 ідеальній частці у майні: об'єкт «21/100 частка комплексу» яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв.м., вагової літ. Д площею 10,5 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2; земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, розташована за адресою Хмельницька область, Ярмолинецький район, Скаржинецька сільська рада за межами населеного пункту категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, - без його реального поділу та залишено це майно у їх спільній частковій власності.

В частині решти вимог у позові відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ярмолинецького районного суду від 05.04.2016 року у справі №686/2735/16-ц, скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати як незаконне та необґрунтоване рішення суду в частині визнання за сторонами по ? ідеальній частці у 21/100 частці комплексу в АДРЕСА_2; та земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати це майно його особистою приватною власністю.

На думку апелянта, судом не враховано надану ним розписку та показання свідків на підтвердження його розрахунку за це майно до укладення шлюбу. Також суд не врахував правову позицію, викладену в постанові ВСУ від 04.12.2013 року, справа №6-130цс13, за якою не підлягають поділу (виділу) об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і не переглядається в апеляційному порядку.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.04.2012 року сторони перебували у шлюбі, цей шлюб розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.03.2016 року, яке набрало законної сили 12.04.2016 року.

Сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина після розірвання шлюбу проживає разом із матір'ю, а ОСОБА_1 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.11.2015 року сплачує на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн.

Під час шлюбу сторонами придбано

-автомобіль ГАЗ 3302 2007 року випуску, вартістю 30000 грн.;

-88/10000 часток приміщення загальною площею 1518,6 кв.м. (відчужувана частка становить 13,4 кв.м.), в АДРЕСА_1, вартістю 94805 грн.;

-об'єкт «21/100 частки комплексу», яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв.м, вагової літ. Д площею 10,5 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Здійснюючи поділ в ідеальних частках між сторонами 21/100 частки комплексу та земельної ділянки в с. Перегінка, суд першої інстанції виходив з того, що вказане майно також набуто у шлюбі і є спільною сумісною власністю сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що це майно є приватною власністю ОСОБА_1 не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За даними нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 10.11.2012 року (реєстраційний номер 10773); купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2012 року (реєстраційний номер 10770) ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбав у власність 21/100 частку комплексу, яка складається з кормокухні літ. Г площею 269,3 кв.м., вагової літ. Д площею 10,5 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_2, а також земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,3954 га, на якій він знаходиться.

Вказані договори купівлі-продажу нерухомого майна укладені під час шлюбу ОСОБА_1 і містять посилання на те, що вони укладені за згодою його дружини ОСОБА_2

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення, а права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, право власності на це майно набуто сторонами за час шлюбу.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Письмова розписка ОСОБА_4 від 24.03.2012 року без її нотаріального посвідчення про отримання від ОСОБА_1 112000 грн. за продані будівлі кормокухні, вагової, та земельну ділянку площею 0,5 га, а також показання свідка ОСОБА_6 не є достатніми та допустимими доказами на підтвердження сплати ОСОБА_1 коштів за це майно до укладення шлюбу.

В свою чергу безпідставним є посилання апелянта на правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 04.12.2013 року, справа №6-130цс13, оскільки правова позиція стосується питання поділу (виділу) в натурі об'єктів нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно встановив, що зазначене майно належить до спільної сумісної власності сторін і визнав за ними право власності на ? ідеальну частку цього майна за кожним без його поділу в натурі, заливши його у спільній частковій власності сторін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Соловйов А.В. Провадження № 22-ц/792/1513/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 48