Справа № 1505/8567/2012
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 листопада 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі: Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить суд, стягнути з відповідачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності 14, ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 253543,81 грн. та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності 14, ) сплачений судовий збір у розмірі 2535,43 грн..

Представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується випивкою з реєстру судових повідомлень, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутністю до суду не надходило, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, згідно наданих раніше заперечень, також зауважила, що представник позивача був неодноразово сповіщений про розгляд справи. Але не являвся до суду без поважних причини, просила розглядати справу за її відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 08.10.2008 року ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 9. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «ПростоФінанс» зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 193401 грн., а відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені у кредитному договорі повертати кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

18.05.2012 року між TOB «ПростоФінанс» та TOB «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого TOB «Кредитні Ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження TOB «ПростоФінанс», а TOB «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити TOB «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, Товариством з Обмеженою Відповідальністю «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним Договором № 9 від 08.10.2008 року Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - TOB «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а TOB «ПростоФінанс» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними Договорами, перелік як " їх міститься в Додатку №1 до Договору відступлення.

У зв'язку з тим, що позичальник не сплачував платежі з повернення кредиту, сплаті процентів, сплаті чергового страхового платежу, виникла заборгованість по поверненню кредиту.

03.10.2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та вимог, що звичайно ставляться.

З моменту початку процедури ліквідації ТОВ «ПростоФінанс», відповідача ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про нові реквізити рахунків для сплати чергових кредитних платежів, через що він був позбавлений можливості їх сплачувати.

Судом встановлено, що відповідачу жодних повідомлень стосовно нових рахунків Банку, на які повинно було здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором, ніхто листом, не відправляв, оскільки жодних доказів в підтвердження, того, що відповідач був належним чином проінформований про зміну реквізитів для належного виконання зобовязань, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачем суду не надано.

Як вбачається із правової позиції постанови ВСУ від 12.09.2012 у справі №6-57цс12, боржник вважається належним чином повідомлений про дострокове повернення кредиту, про зміни реквізитів, чи зміну процентної ставки в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника відповідного листа, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» повинно було сповістити завчасно відповідача ОСОБА_1 про нові рахунки, на які слід здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором. Прострочена заборгованість виникла у відповідача, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» (кредитор) завчасно не надав інформації по новим рахункам, на які треба було здійснювати погашення заборгованості з урахуванням введення процедури ліквідації Банку.

У відповідності до статей 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, порядок повернення позики (кредиту) і сплати процентів встановлюються кредитним договором, котрий, згідно ст. 1055 ЦК України, укладається в письмовій формі. Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Згідно з ч. 4 ст. 612, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 613 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. В такому випадку виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 3 ЦК України одним з основних засад цивільного законодавства є принцип добросовісності. Крім того, ч. 3 ст. 509 ЦК України визначає даний принцип як основу, на яких має ґрунтуватися цивільно правове зобов'язання. Природно - правовий характер принципу добросовісності (так як і принцип справедливості та розумності), а також його сутність, спрямована на встановлення засад вільних, диспозитивних відносин, дозволяє стверджувати, що принцип добросовісності насамперед розрахований на застосування в договірних відносинах. Сторони договору, будучи вільними та рівними, мають діяти добросовісно, не порушуючи прав інших осіб.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що позичальник був не в змозі виконувати свої зобов'язання по кредитному договору щодо сплати чергових платежів через не вчинення кредитором певних дій, що підпадає під ознаки прострочення кредитора (ч.1 ст. 613 ЦК України). При цьому, відповідно до ч.2 ст. 613 ЦК України відповідач звільняється від відповідальності, яка передбачена договором, оскільки порушення грошового зобовязання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобовязання відстрочено на час прострочення кредитора. Згідно ж ч.4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Тобто, прострочена та поточна заборгованість за відсотками нарахована банком неправомірно, а виконання зобовязань зі сплати чергових платежів по тілу кредиту за цей період має бути відстрочено на увесь період прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити.

Враховуючи все вищевикладене, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 612-614, 1046 - 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: