ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1057/13-ц
номер провадження 6/695/48/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвалою Золотоніського міськрайсуду від 20.03.2013 року подання було задоволено.

28 березня 2017 року апеляційним судом Черкаської області ухвалу Золотоніського міськрайонного суду від 20.03.2013 року було скасовано та матеріали справи за поданням державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 передано на новий розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист № 2-1286/12 від 24.01.2012 року, виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 106569 грн. 18 коп.

Рішення суду боржником не виконується, а тому державний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України для забезпечення виконання судового рішення.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобовязання боржника, покладених на нього судовим рішенням, тобто обмеження має бути застосоване за умови наявності доведеного ухилення боржника від виконання судового рішення та до моменту виконання такого зобовязання.

Судом встановлено, що 15.02.2012 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню судового рішення про стягнення боргу із ОСОБА_1 у сумі 106569 грн. 18 коп.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, адже лише відсутність доходів та майна у боржника не боже розцінюватись судом як саме ухилення боржником від виконання свого зобовязання, а лише свідчить про його тяжкий матеріальний стан.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так в поданні про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань державний виконавець зазначив, що сторона стягувача володіє інформацією щодо періодичного перетину боржником державного кордону України.

Однак суду не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України чи наявності у боржника навіть закордонного паспорту.

Слід також зазначити, що жодних доказів щодо періодичного перетинання ОСОБА_1 Державного кордону України суду теж не надано.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Крім того, відповідно до повідомлення Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ за № 759 від 08.02.2017 року, станом на 08.02.2017 року виконавчих документів про стягнення з громадянки ОСОБА_1 заборгованості у зазначеному відділі не перебуває.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів щодо ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом пяти днів.

Суддя Л.В.Середа