Справа № 458/757/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Строна Т.Г.
Провадження № 22-ц/783/2763/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря:Куцика І.

з участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Турківської міської ради Львівської області та ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

16 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_7

Після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно - будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Іншим можливим спадкоємцем ОСОБА_7 була ОСОБА_8 (дружина померлого), яка відмовилася від своєї частки у спадщині на її користь, а також відмовилася від виділу своєї частки у вказаному майні.

На підставі цих заяв приватним нотаріусом Федашем М.М. їй було видано свідоцтво про право на спадщину від 14 червня 2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_8

Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 вона не зверталася, оскільки вважала, що є власником всього будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1,згідно свідоцтва про право на спадщину від 14 червня 2010 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року визнано незаконним та скасовано рішення №70 від 15 квітня 2010 року виконавчого комітету Турківської міської ради «Про розгляд заяви ОСОБА_3.»

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 червня 2010 року посвідчине приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. видане на ім»я ОСОБА_3.

Визнано незаконним та скасовано рішення №31 від 16 грудня 2010 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) серія НОМЕР_2 зареєстрований реєстратором 16 грудня 2011 року, виданий на ім»я ОСОБА_3

05 липня 2016 року вона звернулася в Турківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, однак постановою державного нотаріуса від 05 липня 2016 року їй було відмовлено у прийнятті її зави у зв»язку з пропущенням строку для прийняття спадщини встановленого п.1 ст.1270 ЦК України.

Позивач вважала, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 пропущений нею з поважних причин, оскільки була введена в оману неправомірними діями нотаріуса та виконкому Турківської міської ради Львівської області які прийняли неправомірні рішення щодо видачі та оформлення їй свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7

Просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подання нею заяви в Турківську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року після смерті ОСОБА_8 (т.1 а.с.1-2.).

Оскаржуваним рішенням Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано поважними причинами пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_8 та визначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці міста Копейська Челябінської області, додатковий строк - два місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили - для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. турка, Львівської області.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачка ніколи не проживала разом із своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 (у тому числі і з померлою ОСОБА_8.), так як весь час проживала за адресою зазначеною у позовній заяві (АДРЕСА_2).

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не було потреби звертатися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері так як вона вже оформила право власності на спірне майно після смерті батька не відповідає фактичним обставинам справи.

ОСОБА_8, крім ? частки у спірному будинковолодіння володіла грошовими коштами, у неї були речі домашнього вжитку та золоті прикраси, які входять до спадкового майна, однак ОСОБА_3не бачила необхідності приймати таке майно.

Просить рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасуванню на підставі п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 помилково вважала, що у неї немає потреби звертатися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, оскільки вона на той час (станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року) вже оформила право власності на спірне майно (будинковолодіння) після смерті батька ОСОБА_7

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали та були зареєстрованими у будинку за адресою: АДРЕСА_1, власником якого був ОСОБА_7 (т.1 а.с.93).

Разом з ними, за вказаною адресою з 03 січня 2002 року зареєстрований їх внук ОСОБА_5, батько якого ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5

За життя, а саме: 16 листопада 2007 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожний окремо склали заповіт, яким все своє майно заповіли дочці ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на нерухоме майно - будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

20 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с.79).

14 червня 2010 року приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину.

Спадщина на яку було видано це свідоцтво складається з: будинку з належними йому господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 що складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 44,2 кв.м., загальною площею 74,7 кв.м.

До будинку відноситься: 1. дерев»яно-цегляний житловий будинок, позначений на поверховому плані літерами»А-1»; 2. «Б» - гараж; 3. «В» - літня кухня;4. «Г» - стайня; 5. «Д» - сарай; 6. «Е» - гараж; «Ж» - шопа; 8. «Пг» - погріб; 9.»Кр» - криниця; 10. «1-2» - огорожа (т.1 а.с.99).

На підставі вказаного свідоцтва ОСОБА_3 24 червня 2010 року зареєструвала право власності на нерухоме майно - спірний житловий будинок АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_8

16 вересня 2013 року ОСОБА_5, звернувся в Турківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 за правом представлення, так як його батько ОСОБА_10 (син ОСОБА_8 та ОСОБА_7.) помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Листом №192/02-14 від 03 листопада 2015 року в.о. завідувача Турківської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_5 про те, що не можливо йому видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_8, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 червня 2010 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року визнано незаконним та скасовано рішення №70 від 15 квітня 2010 року виконавчого комітету Турківської міської ради «Про розгляд заяви ОСОБА_3.»

Скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 червня 2010 року посвідчине приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федаш М.М. видане на ім»я ОСОБА_3.

Визнано незаконним та скасовано рішення №31 від 16 грудня 2010 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) серія НОМЕР_2 зареєстрований реєстратором 16 грудня 2011 року, виданий на ім»я ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що після подання 22 лютого 2010 року ОСОБА_8 заяви нотаріусу про відмову від видачі свідоцтва про право власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу із ОСОБА_7 її частка у справі спільної сумісної власності не припинилася, оскільки відсутні докази внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного запису про відмову від належної її частки у спірному будинковолодінні. Тому суд першої інстанції безпідставно включив у склад спадщини після смерті ОСОБА_7 весь житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1

Після того, 05 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася в Турківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8, однак постановою державного нотаріуса від 05 липня 2016 року їй було відмовлено у прийнятті її зави у зв»язку з пропущенням строку для прийняття спадщини встановленого п.1 ст.1270 ЦК України (т.1 а.с.55).

Також 12 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся в Турківську державну нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення) після смерті ОСОБА_8

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України висловлені при розгляді справи №6-148цс-15 від 04 листопада 2015 року, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як беззаперечно встановлено в суді апеляційної інстанції, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у спадкоємця ОСОБА_3 не було причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Остання достовірно знаючи про смерть матері та наявність в неї іншого майна (крім спірного будинковолодіння) як-от: грошові кошти, предмети домашньої обстановки, золоті прикрас і.т.і., не зверталася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, цим самим підтвердивши відсутність інтересу до майно померлої в цілому.

Із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 16 листопада 2007 року після смерті матері ОСОБА_8 позивачка ОСОБА_3 звернулася лише 05 липня 2016 року, вже після того, як апеляційним судом Львівської області було скасовано її свідоцтво про право на спадщину від 14 червня 2010, що не можна вважати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Указаних обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про визнання поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.303,п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 22 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Турківської міської ради Львівської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.