Справа № 487/1529/17
Провадження № 2/487/1235/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.09.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Біцюка А. В., за участю секретаря Попович В. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Заводського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2017 року Заводський районний центр зайнятості звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю.

Поданий позов мотивований тим, що 16.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного центру зайнятості як особа, що шукає роботу та відповідно з 16.08.2016 року по 12.12.2016 року перебував на обліку як безробітна особа та отримував допомогу по безробіттю. Підписуючи заяву про надання статусу безробітного, ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердив, що трудовою діяльністю не займається. Однак позивачем було встановлено, що відповідач у період перебування на обліку в центрі зайнятості працював в Філії «Дельта-лоцман» ДП «Адміністрація морських портів України» з 03.10.2016 року по 28.11.2016 року, а саме перебував в трудових відносинах з даним підприємством та отримував заробітну плату. Таким чином, відповідач в період з 03.10щ.2016 року по 28.11.2016 року відносився до категорії зайнятого населення і тому, на думку позивача, не мав права як на отримання статусу безробітного, так і на отримання матеріального забезпечення. Для забезпечення досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено претензію на суму 5954 грн. 43 коп., в якій було зазначено про необхідність повернення коштів. Але кошти на рахунок позивача відповідачем повернуто не було. Ці обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

До судового засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 16 серпня 2016 року ОСОБА_1 було подано до Заводського центру зайнятості письмову заяву про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також в цій заяві зазначено, що відповідач на даний час не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує.

Згідно листа Філії «Дельта-Лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» №5874 від 26.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 працював у філії «Дельта-лоцман» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» з 03.10.2016 року по 28.11.2016 року включно, по строковому трудовому договору. На теперішній час у трудових відносинах не перебуває.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1, перебуваючи на обліку в Заводському районному центрі зайнятості з 16.08.2016 року по 12.12.2016 року, отримував дохід у період з 03.10.2016 року по 28.11.2016 року від філії «Дельта-лоцман» державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

З акту №124 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», складеного Заводським районним центром зайнятості, встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості дійсно працював у філії «Дельта-Лоцман» з 03.10.2016 року по 28.11.2016 року включно по строковому трудовому договору, що підтверджується витягами з наказів №714-к від 26.09.2016 року та №869-к від 22.11.2016 року, в звязку з чим сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття має бути стягнута з нього в сумі 5954,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що зайнятість не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Частиною 1 ст. 4 вищевказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

Пунктом 2 ст. 36 вищевказаного Закону визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою КМУ № 219 від 14.02.2007, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку.

Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Для забезпечення досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено лист-претензію про необхідність повернення коштів за №06-17/14 від 04.01.2017 року, але кошти на рахунок позивача не надходили.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості як безробітний, був працевлаштований та перебував в трудових відносинах з філією «Дельта-Лоцман» з 03.10.2016 року по 28.11.2016 року та отримував дохід, при цьому не повідомив про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 5954, 23 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 про стягнення матеріального забезпечення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1378,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 1, 7, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. ст. 10, 11, 57-60,88,212-215ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 суму допомоги по безробіттю в сумі 5954 грн. 43 коп. на користь Заводського центру зайнятості (р/р 0439 банк ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, ).

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя А. В. Біцюк