Справа № 522/4111/16-ц
Провадження № 2/522//5144/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,

у складі судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, зазначаючи, що відповідач ОСОБА_2 виклала у листі від 18 грудня 2015 року до судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. під час розгляду цивільної справи № 522/22599/15-ц недостовірну інформацію, а саме, що з 1984-1989 р. позивач неодноразово був в ліжку зі ОСОБА_3 та ґвалтував її; внаслідок зґвалтування ОСОБА_4, її мати ОСОБА_5 розірвала шлюб із позивачем; відповідачем ОСОБА_2 не звертались до органів міліції із заявою про вчинення злочину, оскільки побоювалась погроз з боку позивача; усе, що пише ОСОБА_1 є брехнею, ОСОБА_3 не є психічно хворою та веде самостійне життя; притону та вживання наркотичних засобів в квартирі № 21 по провулку Красному немає. Посилаючись на те, що оскільки поширена інформації права позивача на недоторканість честі та гідності, просив спростувати поширену інформацію, стягнути з відповідача компенсацію за заподіяння моральних страждань в розмірі 64000 гривень.

У судове засіданні позивач не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 зявилась до суду, позовні вимоги не визнала.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Судом встановлено, що в листі складеного ОСОБА_2 14.12.2015 року, викладено наступну інформацію:

-Під час коли ОСОБА_5А, уходила на роботу, ОСОБА_1 неодноразово намагався залізти до ОСОБА_3 в ліжко та зґвалтувати її, внаслідок чого ОСОБА_5 розірвала шлюб із ОСОБА_1 В міліцію не писали, оскільки побоювались погроз з боку нього;

-ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства, не страждає на шизофренію, веде самостійне життя;

-Ніякого притону, а тим більш наркотичних речовин не було замічено жодного разу;

-Я стверджую, що все що він писав в заяві брехня.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд насамперед виходить з того, що відповідач не розповсюджував вказану інформацію.

Так, судом, для повного та всебічного розгляду справи, були витребувані матеріали цивільної справи № 522/22599/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

За змістом позовних вимог, позивач також просив спростувати аналогічну інформацію, викладену в запереченнях на позов під час розгляду іншої справи № 522/18024/15-ц.

Під час розгляду справи № 522/22599/15-ц відповідачами надані письмові заперечення проти позову, зареєстровані канцелярією Приморського районного суду м. Одеси за № 103079, 18.12.2015 року. В якості додатків до вказаних заперечень проти позову, зазначена заява ОСОБА_2 від 14.12.2015 року.

Таким чином, інформацію, викладену в листі від 14.12.2015 року відповідачем не розповсюджено, оскільки заперечення проти позову разом із додатками подавались ОСОБА_7, представником ОСОБА_7 ОСОБА_8

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не поширював вказану інформацію.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд також зазначає, що інформація викладена у листі: «ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства, не страждає на шизофренію, веде самостійне життя; Ніякого притону, а тим більш наркотичних речовин не було замічено жодного разу» не є негативною та не зачіпає права позивача по справі.

Інформація наступного змісту: «Я стверджую, що все що він писав в заяві брехня» є оціночним судженням, а не фактичним твердженням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень.

Оскільки відповідач, внаслідок аналізу висловлювань позивача, вважає вислови позивача неправдивими, формування та поширення власної думки з приводу цих висловлювань, є оціночним судженням та не може бути спростована в судовому порядку.

Крім того, надаючи оцінку вислову «Під час коли ОСОБА_5А, уходила на роботу, ОСОБА_1 неодноразово намагався залізти що ОСОБА_3 в ліжко та зґвалтувати її, внаслідок чого ОСОБА_5 розірвала шлюб із ОСОБА_1 В міліцію не писали, оскільки побоювались погроз з боку нього» суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Оскільки інформація що містилась в заяві ОСОБА_2 стосувалась предмета позову по іншій справі № 522/22599/15-ц, а саме стосувалась факту достовірності інформації, що спростовувалась позивачем, суд вважає, що вказана інформація не може бути підставою для захисту честі, гідності та ділової репутації.

Крім того, вказана заява ОСОБА_2 була подана як доказ по справі № 522/22599/15-ц, тоді як процесуальним законодавством передбачений спеціальний порядок дослідження та оцінки доказів. Задоволення позову в цієї частині, по суті означало б повторну судову оцінки доказу у раніше розглянутій справі, що є неприпустимим.

Враховуючи те, що спростування вказаної інформації та відшкодування моральної шкоди у звязку з її поширенням є похідними вимогами від вимоги щодо визнання інформації такою що порушує права на недоторканість честі, гідності та ділової репутації, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

13 квітня 2017 року