20.04.2017 Провадження № 2/380/109/17
Справа № 380/280/17
Рішення

іменем України

20 квітня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

при секретарі: Козуб І.С.

з участю адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби у Київській області про зняття арешту з майна,

встановив:

ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби у Київській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, накладеного на невизначене майно позивача 16.03.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця відділу ДВС Тетіївського районного управління юстиції в Київській області від 16.03.2011 року в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 13.09.2011 року виконавчі листи повернуті стягувачам без виконання, проте арешт знятий не був. Звернувшись до відповідача із заявою про зняття арешту з майна, позивачу було відмовлено, оскільки рішення судів про стягнення боргів з ОСОБА_2 були повернуті без виконання, а не фактично виконані, а тому для вирішення питання про зняття арешту з майна позивачу рекомендовано звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, уточнивши позовні вимоги, а саме просить зняти арешт з майна, накладений на невизначене майно позивача 16.03.2011 року.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що виконавчі листи залишились не виконаними, борги ОСОБА_2 не погашені, а тому зняття арешту з майна боржника порушить права стягувачів.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Тетіївського районного управління юстиції в Київській області від 16.03.2011 року в рамках виконавчого провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 13.09.2011 року виконавчі листи повернуті стягувачам без виконання, а виконавчі провадження знищені 03.02.2015 року за закінченням строків зберігання.

Встановлені судом факти підтверджуються: копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5), витягами з виконавчих проваджень (а.с.30-34), копією відповіді Тетіївського районного відділу ДВС (а.с.7), довідкою Тетіївського районного відділу ДВС (а.с. 39) та копією акті знищення (а.с.40-42).

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України та положеннями ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. ст. 321 Цивільного кодексу України гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень частин першої та другої ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з частиною першою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною четвертою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, частиною п?ятою цієї статті встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, власник майна, який протиправно обмежений у здійсненні права власності накладенням арешту на його майно, має право вимагати усунення порушення шляхом зняття арешту з цього майна за умови доведення, що воно належить саме йому, а не боржникові.

Оскількивиконавчі листи у виконавчих провадженнях про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі яких 16.03.2011 року було накладено арешт на все майно, що перебуває у власності ОСОБА_2 повернуті стягувачам без виконання, повторно предявлені не були, а виконавчі провадження знищені 03.02.2015 року, суд вважає за необхідне зняти арешт з майна, накладений на майно ОСОБА_2 16.03.2011 року.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 56,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби у Київській області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з майна, належного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Тетіївського районного управління юстиції в Київській області від 16.03.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.П.Косович