Справа № 727/4168/17
Провадження № 2/727/1179/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцірембуд» про визнання договору купівлі-продажу 73/10000 ідеальних часток будівлі недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу 73/10000 ідеальних часток будівлі недійсним до відповідачів ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцірембуд».

Згідно позовних вимог позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу 73/10000 ідеальних часток будівлі (житлових приміщень №№3-27, 3-28, 3-29, 3-30) за адресою: вул.Полєтаєва, 12 в м.Чернівці, укладений 29 січня 2016 року, реєстровий №424, між відповідачами ОСОБА_3 «Чернівцірембуд» та фізичною особою ОСОБА_2

21.06.2017 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про виселення, який прийнятий судом до розгляду. Згідно вимог зустрічного позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд виселити ОСОБА_1 з квартири №3-27-3-30, загальною площею 36,10 кв.м., в тому числі житловою площею 18,50 кв.м. у будинку №12 на вул.Полєтаєва в м.Чернівці, без надання йому іншого приміщення.

09.08.2017 року до суду звернувся представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 з заявою про забезпечення позову. Вказує, що позивач ОСОБА_1 у спірній квартирі проживає з 1997 року, а також рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16-18 жовтня 2001 року за ОСОБА_3 «Чернівцірембуд» не визнано право власності на спірне приміщення, а тому вважає, що договір купівлі-продажу квартири укладено незаконно. Стверджує, що на даний час ОСОБА_2 маючи право власності на спірну квартиру може відчужити її іншій особі, що, в свою чергу у разі задоволення первісного позову, може унеможливити виконання рішення суду. Таким чином, просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення обовязку вчинити певні дії, а саме заборонити ОСОБА_2 відчужувати та передавати в оренду чи найм спірну квартиру №3-27-3-30 по вул.Полєтаєва, буд.12 в м.Чернівці.

Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги представника позивача про забезпечення позову підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У відповідності до ч.1 ст. 152 ЦПК України одними з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії та встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4. Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із змісту позовних вимог, суд вважає доцільним задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову, у звязку з тим, що вимоги викладені представником позивача у заяві про забезпечення позову відповідають характеру правовідносин, які виникли між сторонами та відчуження спірної квартири під час розгляду вказаної цивільної справи, дійсно може призвести до неможливості виконання рішення по цій цивільній справі у разі задоволення первісного позову.

На підставі викладеного, та виходячи зі змісту позовних вимог, вимоги заяви представника позивача щодо забезпечення позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимогу представника позивача за первісним позовом ОСОБА_5 про забезпечення позову - задовольнити.

До набрання чинності рішенням у даній справі заборонити ОСОБА_2 відчужувати та передавати в оренду чи найм спірну квартиру №3-27-3-30 по вулиці Полєтаєва, будинок №12 в м.Чернівці.

Виконання ухвали доручити Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: