Справа №359/8008/16-ц
Провадження №4-с/359/6/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю заявника ОСОБА_1,

за участю представника заявника ОСОБА_2,

за участю заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, що полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київ-ській області ОСОБА_5, що полягає в ухиленні від надання відповіді на запит стягувача; про зобовязання старшого державного виконавця Бориспільського міськрайон-ного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 здійснити заходи примусового виконання рішення суду,

встановив:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою та обґрунтовувала її тим, що у Бориспільському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження №3239049 з виконання виконавчого листа №2-2622/03, виданого 10 вересня 2003 року Бориспільським міським судом, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, починаючи з 4 вересня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття. 10 лютого 2012 року старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Цією постановою був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :09:057:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговуван-ня житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м. Бориспіль по пров. 2 Огородній, 27. Однак старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 не надіслала нотаріусу копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Допущена нею бездіяльність призвела до того, що арешт земельної ділянки ОСОБА_6 так і залишився не зареєстрованим, а 21 жовтня 2015 року цей обєкт нерухомого майна був безоплатно відчужений у власність ОСОБА_8 Крім того, ОСОБА_6 працював в ТОВ «Маяк грант». Однак виконавчий документ не був направлений за місцем роботи боржника, на його заробітну плату не зверталось стягнення. Тому ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4, що полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобовязати державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 вчинити дії, спрямовані на накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, внести ці відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів, а також направити виконавчий документ до бухгалтерії ТОВ «Маяк грант».

В ході розгляду скарги стало відомо про те, що ОСОБА_6 влаштувався на роботу в ДАК «Ліки України». 2 листопада 2016 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_5 винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, яку боржник отримував в ДАК «Ліки України» (а.с.51-52).

Тому ОСОБА_1 подала заяву про зміну заявлених нею вимог (а.с.43-46): просить виз-нати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4, що полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна борж-ника та оголошення заборони на його відчуження; визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5, що полягає в ухиленні від надання відповіді на запит стягувача №4824 від 19 вересня 2016 року; а також зобовязати старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 надіслати ОСОБА_6 вимогу та зобовязати по-дати декларацію про його доходи та майно, пояснення з приводу невиконання рішення суду, інформацію про належне йому майно, зокрема яке знаходиться в інших осіб або належить боржнику від інших осіб, а також інформацію про наявність у нього договорів про зберіган-ня цінностей або надання в його оренду індивідуальних банківських сейфів; здійснити пере-вірку майнового стану ОСОБА_6 та повторно витребувати у органів доходів і зборів інфор-мацію про наявність у боржника рахунків та дебіторської заборгованості; скласти акт про протиправну поведінку ОСОБА_6 та направити звернення до органів досудового розсліду-вання з повідомленням про вчинення ним кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують скаргу та просять суд задовольнити її.

Старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 заперечує проти задоволення скарги. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 надсилала постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його від-чуження до ГУ Держкомзему у Київській області. Державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 не змогла надати відповідь на запит стягу-вача №4824 від 19 вересня 2016 року виключно внаслідок її надмірного навантаження. Крім того, старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 вжила всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду. На ОСОБА_6 поширюються правила ч.9 ст.71, а не ч.2 ст.76 Закону України «Про виконавче провад-ження». Ця обставина свідчить про те, що підстави для складення акту про протиправну по-ведінку боржника та направлення звернення до органів досудового розслідування з повідом-ленням про вчинення ним кримінального правопорушення відсутні. Тому старший держав-ний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 про-сить суд відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_6 жодного разу не зявився у судове засідання. Він неодноразово завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду скарги. Ця обставина під-тверджується телефонограмами (а.с.30, 34, 38).

Вислухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, до-слідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що скарга підлягає частковому задово-ленню з таких підстав.

Встановлено, що у Бориспільському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження №3239049 з виконання виконавчого листа №2-2622/03, виданого 10 вересня 2003 року Бориспільським міським судом, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, починаючи з 4 вересня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

10 лютого 2012 року старший державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 винесла постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його від-чуження (а.с.10). Цією постановою був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :09:057:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м. Бориспіль по пров. 2 Огородній, 27.

Відповідно до ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на той час, копія постанови державного виконавця про арешт майна боржника надсилалась не пізніше наступного робочого дня після її винесення органам, що здійснювали реєстрацію майна або вели реєстр заборони на його відчуження.

Згідно з абз.2 п.1.12 чинного на той час Положення про Єдиний реєстр заборон від-чуження обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №31/5 від 9 червня 1999 року, органи державної виконавчої служби подавали заяви про реєс-трацію обтяження обєкта нерухомого майна в електронній формі, а у разі тимчасової відсут-ності доступу до підсистеми електронних заяв реєстру заборон в паперовій формі до реєс-тратора Міністерства юстиції України та його регіональних філій.

З копії супровідного листа начальника ВДВС Бориспільського МРУЮ №9518 від 10 лютого 2012 року (а.с.11) вбачається, що копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була направлена до ГУ Держкомзему у Київській області. Однак цей орган не мав повноважень на здійснення реєстрації арешту земельної ділянки ОСОБА_6 в Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що старший дер-жавний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 надіслала копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до РС Бориспільського МРУЮ. З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме май-но та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №69933217 від 6 жовтня 2016 року (а.с.16) вбачається, що арешт земельної ділянки ОСОБА_6 так і за-лишився не зареєстрованим, а 21 жовтня 2015 року цей обєкт нерухомого майна був без-оплатно відчужений у власність ОСОБА_8

Аналіз цих обставин свідчить про те, що бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4, яка полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, суперечила ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на це суд вважає, що таку бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_4 належить визнати протиправною.

Встановлено, що 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 подала до ВДВС Бориспільського МРУЮ запит №4824 (а.с.12-14), в якому вона просила повідомити їй про те, які виконавчі дії були здійснені в період часу з 1 січня 2014 року до дня подачі запиту; чи повідомляв ОСОБА_6 відомості про його доходи та місце роботи; чи повідомляв він інформацію про його май-но; а також чи надавав боржник відомості про рахунки в банківських установах.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на той час, на державного виконавця покладався обовязок розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядались і вирішувались у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не по-требували додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання було немож-ливо, керівник відповідного органу, установи або його заступник встановлювали необхідний термін для його розгляду, про що повідомляли особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не міг перевищувати сорока пяти днів.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5, яка на той час здійснювала виконавче провадження, взагалі не надала ОСОБА_1 відповідь на поданий нею запит №4824 від 19 вересня 2016 року. Така бездіяльність суперечила ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення грома-дян».

З огляду на це суд вважає, що бездіяльність державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5, яка полягає в ухиленні від надання відпо-віді на запит стягувача, належить визнати неправомірною також.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як розяснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовяз-кового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

З копії довідки-розрахунку №37114 від 7 жовтня 2016 року (а.с.21) вбачається, що станом на 30 вересня 2016 року у ОСОБА_6 виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 266851 гривні 45 копійок.

7 квітня 2017 року начальник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_9 надіслав до Бориспільської ОДПІ лист №7285 (а.с.65), в якому він просив на-дати інформацію про наявність у ОСОБА_6 рахунків та дебіторської заборгованості.

В той же день старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 направила боржнику вимогу №7288 (а.с.66), в якій вона зобовязувала ОСОБА_6 зявитись 12 квітня 2017 року до Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області та надати декларацію про його доходи та майно, а також пояснення з приводу невиконання рішення суду.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 вчиняла інші виконавчі дії. Крім того, з роздруківки відстеження пересилання пошто-вих відправлень (а.с.67) вбачається, що ОСОБА_6 не отримав вимогу державного виконавця. Тому 12 квітня 2017 року він не зявився до Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області та не надав декларацію про його доходи та майно, а також пояснення з приводу не-виконання рішення суду.

Аналіз цих обставин свідчить про те, що рішення суду залишається не виконаним на шкоду ОСОБА_1 У такий спосіб порушується її право на справедливий суд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що з метою припинення цього права належить зобовязати старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 повторно надіслати ОСОБА_6 вимогу та зобовязати подати декларацію про його доходи та майно, пояснення з приводу невиконання рішення суду, інформацію про належне йому майно, зокрема яке знаходиться в інших осіб або належить боржнику від ін-ших осіб, а також інформацію про наявність у нього договорів про зберігання цінностей або надання в його оренду індивідуальних банківських сейфів; здійснити перевірку майнового стану ОСОБА_6 та повторно витребувати у Центру обслуговування платників Бориспіль-ського відділення Броварської ОДПІ інформацію про наявність у ОСОБА_6 рахунків та дебіторської заборгованості.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних плате-жів за три місяці, виконавець розяснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення борж-ником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Згідно зі ст.76 цього ж Закону за невиконання законних вимог виконавця, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, не-повідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, у ОСОБА_6 виникла заборгованість по сплаті аліментів у великому розмірі за період часу, що перевищує три місяці. Ця обставина свідчить про те, що у старшого дер-жавного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 виник обовязок розяснити ОСОБА_1 про право на звернення до органів досудового роз-слідування із заявою (повідомленням) про вчинення боржником кримінального правопору-шення.

Однак правила ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» не поширюються на бездіяльність ОСОБА_6, що полягає в ухиленні від сплати аліментів. Допущення борж-ником такої бездіяльності не є підставою для складення старшим державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 акту про проти-правну поведінку ОСОБА_6 та направлення звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення ним кримінального правопорушення.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення скарги в частині вимоги про зобовязання старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 вчинити ці дії відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, що полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна борж-ника та оголошення заборони на його відчуження; на бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного терито-ріального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, що полягає в ухиленні від надання відповіді на запит стягувача; про зобовязання старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 здійс-нити заходи примусового виконання рішення суду задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу держав-ної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 Петрів-ни, що полягає в ухиленні від надсилання постанови про арешт майна боржника та оголо-шення заборони на його відчуження від 10 лютого 2012 року, якою був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,06 га з кадастровим номером :09:057:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських буді-вель і споруд, розташовану в м. Бориспіль по пров. 2 Огородній, 27.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Бориспільського міськ-районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, що полягає в ухиленні від надання від-повіді на запит ОСОБА_1 №4824 від 19 вересня 2016 року.

Зобовязати державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 повторно надіслати ОСОБА_6 вимогу та зобовяза-ти подати декларацію про його доходи та майно, пояснення з приводу невиконання рішення суду, інформацію про належне йому майно, зокрема яке знаходиться в інших осіб або нале-жить боржнику від інших осіб, а також інформацію про наявність у нього договорів про зберігання цінностей або надання в його оренду індивідуальних банківських сейфів; здійс-нити перевірку майнового стану ОСОБА_6 та повторно витребувати у Центру обслуговування платників Бориспільського відділення Броварської ОДПІ інформацію про наявність у ОСОБА_6 рахунків та дебіторської заборгованості.

У задоволенні скарги в частині інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом по-дачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: заявником та державним виконавцем протягом 5 днів з дня оголошення ухвали суду, боржником протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10