Справа № 645/3131/17
Провадження № 2/645/1874/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви бех руху

07 серпня 2017 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, встановлення права спільної часткової власності та визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, яким просить припинити право спільної сумісної власності з ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, встановити право спільної часткової власності себко В.І. та ОСОБА_2 на спірну квартиру, визнати за ним право власності на 1/2 частку спірної квартири та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку спірної квартири.

Позовна заява підлягає залишенню без руху як така, що подана без додержання вимог, викладених ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. Ціна позову визначається ст. 80 ЦПК України. Слід зазначити, що, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте всупереч вимогам закону позовна заява не містить ціни позову щодо вимог майнового характеру, що унеможливлює визначитися із розміром належного до сплати судового збору, також до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, або підстав звільнення від його сплати.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

За положеннями ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну вартість спірного майна неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Слід зауважити, що виходячи із статистичних даних середньої вартості вторичного житла по Фрунзенському району міста Харкова, з урахуванням кімнатності середня вартість квартири складає 500 000,00 грн.

Таким чином, позивач до позову не додав квитанцію про сплату судового збору щодо вимог майнового характеру, та не звертався до приватних підприємств, які мають ліцензію, з метою здійснення оцінки майна на яке просить визнати право власності.

З урахуванням викладеного позивачу необхідно надати до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору щодо вимог майнового характеру, з урахуванням встановленої судом середньої вартості квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (статті 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Матеріально-правова заінтересованість полягає у прагненні домогтися для себе поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного права, законного інтересу, тобто отримати певне майно, благо, встановити певний стан, обставини або, навпаки, не допустити їх порушення.

Однак в поданій позовній заяві позивач просе також встановити за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири, однак остання є відповідачем по справі.

На підставі викладеного, враховуючи заявлені позовні вимоги, позивачу необхідно надати квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 % від вартості 1/2 частини спірної квартири, право власності на яку він просе визнати за собою, а також надати квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 % від вартості 1/2 частини спірної квартири, право власності на яку він просе визнати за відповідачем, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, встановлення права спільної часткової власності та визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя