Справа №592/3520/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова Г. Ю.
Номер провадження 22-ц/788/1218/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 травня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости Люкс», про стягнення авансу та

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости Люкс» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів за договором інформаційних послуг,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, який остаточно уточнивши, ОСОБА_5 просив стягнути з ОСОБА_3 аванс у розмірі 10 800 грн., що еквівалентно 400 доларів США, витрати на правову допомогу в сумі 1 600 грн. та судовий збір.

Свої вимоги мотивує тим, що з метою придбання у власність житлового будинку у лютому 2016 року звернувся до квартирного агенства «Мир недвижимости Люкс», з яким 22.02.2016 року уклав договір на надання послуг з пошуку потрібного будинку та подальшого оформлення, сплативши при цьому 13 500 грн., що еквівалентно сумі в 500 доларів США. За умовами договору агентство знайшло для нього підходящий будинок за адресою: АДРЕСА_1, продавцем якого була ОСОБА_3 На підтвердження майбутніх зобов'язань 29.02.2016 року згідно розписки - завдатку ОСОБА_3 прийняла від нього кошти в сумі 13 500 грн., що еквівалентно 500 доларів США. Проте, з вини продавця договір купівлі-продажу будинку так і не був укладений. ОСОБА_3 без будь-яких пояснень продала будинок іншій особі. Відповідач визнала факт порушення зобов'язання і 18.03.2016 року повернула йому 2 700 грн., що еквівалентно 100 доларів США, а решту 400 доларів США, що еквівалентно 10 800 грн. повертати категорично відмовляється.

Також до суду звернулось ТОВ «Мир недвижимости Люкс» із самостійними позовними вимогами до ОСОБА_6 та ОСОБА_3, у якому просило стягнути з відповідачів оплату за договором про надання інформаційних послуг в сумі 12 500 грн., а також судові витрати у справі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10 800 грн., що еквівалентно 400 доларів США, а також 551,20 грн. судового збору та 1 600 грн. витрат на правову допомогу. В задоволенні позовних вимог ТОВ «Мир недвижимости Люкс» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, а в іншій частині рішення залишити без змін.

При цьому вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5, дійшов помилкового висновку, беручи за основу укладений 24.10.2016 року між квартирним агентством «Мир недвижимости Люкс» та ОСОБА_6 договір про надання інформаційних послуг, оскільки ОСОБА_6 видав довіреність ОСОБА_3 на представництво його інтересів з приводу нерухомого майна, яка посвідчена 18.05.2015 року. Тобто на час укладання договору з квартирним агентством ОСОБА_3 не була його представником, а тому, ніколи не укладала договір з ТОВ «Мир недвижимости Люкс». Договір про надання інформаційних послуг з агентством нерухомості укладав ОСОБА_6, а тому, він не породжує ніяких наслідків для третьої сторони - ОСОБА_3 і, вважає, що позов взагалі заявлений до неналежного відповідача. Крім того, не відповідає дійсним обставинам і те, що відповідач, як власник нерухомого майна мала отримати від позивача 500 доларів США, та у випадку відмови від підписання договору купівлі - продажу мала повернути позивачу 1 000 доларів США, оскільки при укладанні розписки квартирне агентство утримало з ОСОБА_3 400 доларів США, які повинне було передати продавцю, однак не передало, і таким чином відповідач отримала від позивача 100 доларів США, які й повернула на вимогу останнього 18.03.2016 року. ОСОБА_3 не є та не була власником спірного будинку, який мав придбати позивач. Він належав ОСОБА_6, який і уклав договір купівлі продажу будинку з третіми особами не попередивши про це відповідача. Також вважає, що при ухваленні рішення, суд не звернув уваги на вимоги ст. ст. 570, 571 ЦК України згідно яких якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржнику завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості, однак кошти, передані за договором від ОСОБА_5 відповідачу є саме авансом, а не завдатком, про що ствердив і сам позивач, уточнивши свої позовні вимоги 17.06.2016 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 просила рішення місцевого суду скасувати.

ОСОБА_5 з рішенням згодний і просив скаргу відхилити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_5, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 571 ЦК України, дійшов до висновку про те, що оскільки договору купівлі - продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1, між сторонами укладено не було, то сплачені 400 доларів США в рахунок виконання договору ОСОБА_5 є авансом, який позивачу не був повернутий у повному обсязі, а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути 10 800 грн., що еквівалентно 400 доларів США (100 доларів США із 500 доларів США авансу нею були повернуті).

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Мир недвижимости Люкс» рішення суду не оскаржується.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи, що 24.10.2014 року між ОСОБА_6, ОСОБА_3 з однієї сторони та ТОВ «Мир недвижимости Люкс» було укладено договір, за умовами якого, зокрема, товариство зобов'язувалось надати послуги з продажу належного ОСОБА_6 на праві приватної власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 67).

22.06.2016 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Мир недвижимости Люкс» укладено договір за умовами якого, зокрема, товариство зобов'язувалось надати інформаційні послуги з питань придбання житлового будинку (а.с. 7).

Відповідно до довіреності від 18.05.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_7, терміном дії до 18.05.2018 року, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 продати за ціну і на умовах на її розсуд належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарчими і побутовими спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 161).

29.02.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали між собою розписку - завдаток, за якою ОСОБА_5 передав продавцю 500 доларів США, що еквівалентно 13 500 грн. як доказ укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, а решту суми 29 000 доларів США зобов'язується сплатити продавцю в строк до 30.03.2016 року (а.с. 8).

Таким чином, з встановлених обставин справи вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як власником нерухомого майна, якого на підставі довіреності представляла ОСОБА_3 та діяла в його інтересах, існувала домовленість, оформлена у вигляді розписки - завдатку щодо купівлі - продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Тобто ОСОБА_3 не була стороною договірних відносин з приводу купівлі - продажу вказаного майна, а лише представляла інтереси його власника у даних правовідносинах.

Обґрунтуванням позовних вимог ОСОБА_5 є неналежне виконання ОСОБА_3 домовленості з приводу укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відчуженням вказаного майна третій особі.

Як визначено змістом статей 3, 60 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа може звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та повинна довести порушення, невизнання чи оспорення прав саме вказаним нею відповідачем (відповідачами) та необхідність їх відновлення у визначений нею спосіб.

Згідно зі ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов'язання відповідача як особи, до якої позивачем пред'являється матеріально-правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами) та вказати на спосіб їх відновлення.

Разом з тим суд першої інстанції зобов'язаний роз'яснити позивачу статтю 33 ЦПК України про заміну первісного відповідача належним відповідачем та залучення до справи належного відповідача тільки за клопотанням позивача, бо позовні вимоги ОСОБА_5 заявлені до неналежного відповідача.

Розглянувши справу в частині позовних вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції не визначився із суб'єктним складом спірних правовідносин і вирішив спір по суті не сприяв повному з'ясуванню обставин по справі на підставі належних та допустимих доказів.

Колегія суддів вважає, що оскільки суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 33 ЦПК України не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача - ОСОБА_6 та враховуючи, що згідно ст. 304 ЦПК України апеляційний суд розглядає справи за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятком доповненнями, встановленими главою І «Апеляційне провадження» розділу V «Перегляд судових рішень» цього Кодексу, а апеляційний суд відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції і позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у розгляді справи в апеляційному суді належного відповідача, то рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, на підставі ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5, оскільки заявлені вимоги про стягнення авансу заявлено до неналежного відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в оскарженій частині з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_5 та представленим ним доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з усіма належними відповідачами.

Скасування рішення та відмова у позові з вказаних підстав не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом, пред'явивши його до всіх належних відповідачів.

На підставі викладеного колегія суддів, визнає, доводи апеляційних скарг про неповноту з'ясування всіх обставин справи, що мають значення, такими, що знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 травня 2017 року в оскарженій частині про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мир недвижимости Люкс», про стягнення авансу - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог про стягнення авансу.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: