Справа № 520/3242/17
Провадження № 2/520/7032/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгорової Н.Ю. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 17.03.2017 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 28 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Одесі, актовий запис №1474 від 28 грудня 2007 року, за час якого у сторін є двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються, у них з відповідачем різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Одесі, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, громадянином республіки Молдова, та ОСОБА_5, громадянкою України, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 грудня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис №1474. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_1.
За час шлюбу у сторін народилось двоє малолітніх дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
До суду позивачем також надано копію паспорту громадянина України серії КМ976121, виданого 23 вересня 2015 року Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України. На аркуші 10 вказаного паспорту внесено відомості, що між ним та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, 28.12.2007 року зареєстровано шлюб, актовий запис №1474.
У звязку з чим, судом встановлено, що під час реєстрації шлюбу між сторонами, позивач ОСОБА_1 був громадянином ОСОБА_6 Молдова, а тому станом на 28.12.2007 року в актовому записі №1474, внесеного 28.12.2007 року в Книгу реєстрації шлюбів не було зазначено по-батькові позивача «Валерійович».
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.
Добровільність шлюбу одна з основних його засад.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.
За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.
Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.
Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.
Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.
У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 213, 215, 226-228 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (на день укладення шлюбу відомості внесені як: ОСОБА_1, громадянин ОСОБА_6 Молдова) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7, зареєстрований 28 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Одесі, актовий запис №1474 від 28.12.2007 року.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Відповідачеві ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7 після розірвання шлюбу залишити прізвище «Цисар».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.