Справа № 182/7352/16-ц
Провадження № 2/0182/732/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря - Снєгнульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Конкорд, ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитний договір, електронного підпису, зобовязання повернути кошти, визнання частково недійсним договору факторингу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" , ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД, ОСОБА_2 та просить визнати кредитний договір N 537505581 від 09.03.2016 року недійсним, зобовязати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" кошти в розмірі 3400 грн., визнати застосування електронного цифрового підпису при укладенні договору між нею та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" кредитного договору позики N 537505581 від 09.03.2016 року незаконним, зобовязавши відповідний акредитований центр сертифікації ключів відмінити створений ним сертифікат ключа електронного цифрового підпису від імені ОСОБА_1, визнати частково недійсним договір факторингу № 07-092 від 07.09.2016 року, укладений між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД в частині передання права вимоги за кредитним договором N 537505581 від 09.03.2016 року, застосувавши наслідки недійсності (а.с. 71-76).

В обґрунтування позову позивач послалась на те, що у березні 2016 року вона за допомогою свого сина ОСОБА_2 оформила електронну заявку для отримання у ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" кредиту на суму в розмірі від 3000 грн. до 4000 грн. На її заявку вона отримала варіант кредитного договору N 537505581 від 09.03.2016 року в електронному вигляді . Кошти на виконання умов договору вона так і не отримала, оскільки кошти були отримані сином ОСОБА_2 на його особисту картку. В середині жовтня 2016 року вона отримала лист від ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД з вимогою оплатити заборгованість за кредитним договором N 537505581 від 09.03.2016 року. 22.12.2016 року вона дізналась, що між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД був укладений договір факторингу № 07-092 від 07.09.2016 року і останньому передано право вимоги за кредитним договором N 537505581 від 09.03.2016 року.

Вважає, що кредитний договір N 537505581 від 09.03.2016 року є недійсним, оскільки без її відома скріплений електронним підписом, на створення якого вона ніколи не погоджувалась, в цілому договір містить плутані та незрозумілі умови у відношенні відсотків по кредиту, а в загалі сума переплати за договором складає майже 150% тіла кредиту, що є умовами, які вкрай невигідні для неї і на такі умови, якби відповідач не викладав їх не чітко та плутано, вона ніколи б свідомо не погодилась. Також позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" невідомо за рахунок яких коштів видав кредит, що може свідчити про наявність в його діях ознак фінансової піраміди. Щодо недійсності договору факторингу позивач зазначила, що відповідачі не мали повноважень на укладення такого договору чим порушені її права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності , надав письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначає, що позивач виходячи з змісту позовної заяви повністю визнає оформлення та укладення кредитного договору, її ніхто не спонукав до укладення договору, ініціатива отримання кредиту надходила від неї. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ввів її в оману щодо істотних умов договору та не надала доказів здійснення нечесної підприємницької практики під час укладення договору. Позивач заповнюючи заявку на сайті добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обовязків зазначила інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажала отримати кредитні кошти, при цьому заявник зобовязана вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту (а.с.51-63)

Представник відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, заперечень проти позову не надано. (а.с. 35, 86,95)

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовної заяви позивача не заперечував та просив задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 в березні 2016 року за допомогою свого сина ОСОБА_2 оформила електронну заявку для отримання кредиту в ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" .

09.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" був укладений договір позики N 537505581 від 09.03.2016 року в електронному вигляді на суму 3400 грн. строком дії на 30 днів(а.с. 10-13).

Відповідно до п.1.3 договору визначено, що дата перерахування суми кредиту на банківський рахунок, вказаний позичальником, є датою укладення кредитного договору між фінансовою установою і Позичальником.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 особисто диктувала всі особисті дані та банківський рахунок, на який слід перерахувати кредитні кошти своєму синові при заповненні заявки, що підтвердив також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 (а.с.58)

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснили, що кредитні кошти за договором N 537505581 від 09.03.2016 року були отримані на банківську картку сина позивача ОСОБА_2 09.03.2016 року (а.с.18)

Згідно Правил надання грошових коштів у кредит ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога розділом 3 передбачено:

„ 3.1. Заявник заповнює Заявку на отримання кредиту на ОСОБА_3, обов'язково вказуючи всі дані, позначені в Заявці в якості обов'язкових для заповнення.

3.2. У Заявці Заявник зобов'язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття ОСОБА_3 рішення про надання кредиту.

3.3. Заповнюючи Заявку, Заявник у відповідності до розділу 6 цих Правил, надає свою згоду на передачу ОСОБА_3 своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану Заявника та його спроможності виконати зобов'язання за ОСОБА_5.

3.4. ОСОБА_3 має право зателефонувати Заявнику за телефонним номером, зазначеним в Заявці, як для підтвердження повноти, точності, достовірності зазначеної в Заявці інформації, так і для отримання інших відомостей від Заявника, які ОСОБА_3 визнає необхідними для прийняття рішення про надання кредиту.

3.5. ОСОБА_3 має право додатково вимагати від Заявника надання належним чином завірених копій документів, які ОСОБА_3 визнає необхідними для прийняття рішення про надання кредиту.

3.6. Заявник надає свою згоду на те, що ОСОБА_3 має право звертатись за інформацією про фінансовий стан Заявника до третіх осіб, які повязані з Заявником діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками, яка необхідна для прийняття рішення про надання кредиту.

3.7. На підставі даних, зазначених у Заявці, інформаційна система ОСОБА_3 здійснює реєстрацію Заявника на ОСОБА_3 товариства та формує Особистий кабінет.

3.8. Рішення про надання кредиту приймається ОСОБА_3 на підставі автоматизованої обробки персональних та інших додаткових даних наданих Заявником та зібраних ОСОБА_3 з інших відкритих джерел.

3.9. Сума кредиту визначається ОСОБА_3 на основі оцінки фінансового стану Заявника за внутрішньою політикою з надання кредитів ОСОБА_3, виходячи з інформації, зазначеній в Заявці в межах встановленого Ліміту суми кредиту.

3.10. Приймаючи Заявку до розгляду, ОСОБА_3 не бере на себе зобов'язання надати Заявнику кредит. Приймаючи Заявку ОСОБА_3 залишає за собою право зменшити розмір кредиту, вказаного Заявником у Заявці.

3.11. ОСОБА_3 протягом 3 робочих днів з дати отримання Заявки приймає рішення про надання кредиту чи про відмову у наданні кредиту.

3.12. ОСОБА_3 має право відмовити Заявнику в наданні кредиту без зазначення причини такої відмови.

Відмова в наданні кредиту можлива, в тому числі, у таких випадках:

●вік Заявника на момент заповнення Заявки менше 18 років;

●кредитна історія Заявника не відповідає внутрішній політиці ОСОБА_3;

●при заповненні Заявки вказані не достовірні та/або помилкові дані;

●в інших випадках, передбачених внутрішньої політикою ОСОБА_3.

3.13. ОСОБА_3 інформує Заявника про прийняте рішення щодо видачі кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер, та через електронний лист на адресу електронної пошти, зазначені у Заявці. У випадку прийняття рішення про надання кредиту, на електронну пошту, зазначену в Заявці, надсилається лист з гіперпосиланням, здійснивши перехід по якому, Заявник отримує копію електронного ОСОБА_5.

3.14. За затримку в надходженні повідомлення про прийняте рішення, спричинене проблемами в роботі електронних та телефонних служб і сервісів, ОСОБА_3 відповідальності не несе.

3.15. У випадку прийняття рішення про надання кредиту, ОСОБА_3 укладає із Заявником ОСОБА_6 на умовах та в порядку, передбаченому цими Правилами.

3.16. ОСОБА_6 про надання кредиту укладається в Особистому кабінеті.

3.17. Заявник здійснює вхід на ОСОБА_3 товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету.

3.18. Заявник надає згоду на використання у всіх відносинах між ним та ОСОБА_3 (заснованих як на першому ОСОБА_5, так і на всіх наступних ОСОБА_5, інших ОСОБА_5 і угодах, які будуть укладені між Заявником та ОСОБА_3 у майбутньому) свого Логіна Особистого кабінету та Пароля Особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису.

3.19. Заявник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма істотними умовами ОСОБА_5 з моменту кліку по кнопці З умовами договору згодний в Особистому кабінеті, доступ до якого здійснюється за допомогою унікальної пари Логіну Особистого кабінету та Пароля Особистого кабінету.

3.20. ОСОБА_3 не пізніше 3 робочих днів з дати підписання договору Сторонами надає кредиту шляхом безготівкового перерахування суми кредит на банківський рахунок Позичальника, вказаний Позичальником у Заявці.

3.21. Дата перерахування суми кредит на банківський рахунок Позичальника є датою укладання ОСОБА_5 між ОСОБА_3 і Позичальником.

3.22. У випадку відмови від укладення Заявником ОСОБА_5 чи ненадання згоди на використання Логіну Особистого кабінету та Пароля Особистого кабінету як аналога власноручного підпису, протягом 3 днів з дати прийняття рішення про надання кредиту, ОСОБА_3 має право скасувати це рішення. При цьому Заявник не позбавляється права знову подати Заявку на отримання кредиту в загальному порядку.

Таким чином , як вбачається з вище викладеного, без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на ОСОБА_3 товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладено, а тому твердження позивача, що вона не знала про наявність укладеного договору є безпідставними.

До того ж суд зазначає, що позивач в судовому засіданні визнала, що всі особисті дані та номер банківського рахунку на який слід перерахувати кошти за кредитним договором вона диктувала синові ОСОБА_2 особисто (а.с.58), а з згідно п.3.3 у заявці заявник зобовязаний вказувати повні, точні та достовірні дані.

За вимогами ст. 1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст.638та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Дана позика є як фінансовий кредит.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ч. 1ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Зважаючи на предмет всіх договорів позики відповідач 1 надав позивачу споживчий кредит як позику, за поданою нею заявкою та підписаним договором.

Тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу України та Закону України "Про захист прав споживачів".

В силу ч. 1ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 ЦК України закріплює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

За приписами ст. ст.627,628,629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ОСОБА_6 є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, сторони спірних договорів позики на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Оскільки позивача ніхто не спонукав до укладення договору, ініціатива отримання кредиту виходила саме від позивача, а не відповідача 1, і, як уже зазначалось, умови ОСОБА_5 є чіткими та зрозумілими. Підписуючи договір позичальник погоджувалася з цими умовами.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вже зазначалось раніше позивач була ініціатором укладення кредитного договору, в момент підписання вона була ознайомлена з усіма умовами договору та могла обирати або не погоджуватись на певні умови, однак цього не зробила.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. ОСОБА_6 позики укладений у письмовій формі, як того вимагає ЦК України.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, який укладений між позивачем та відповідачем був спрямований на реальне настання правових наслідків, відповідач 1 надав кошти позивачу, а позивач отримала ці кошти у власне використання на банківський рахунок вказаний в заявці, що підтверджено ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 в судовому засіданні(а.с.58). Отже, договори були прийняті та виконані сторонами.

ОСОБА_6 позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (частина перша статті 1048 ЦК України).

Що стосується визнання недійсним договору позики N 537505581 від 09.03.2016 року, оскільки договір укладений в електронному варіанті та електронним підписом, то такі вимоги є також недоведеними суду, оскільки як зазначалось вище без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на ОСОБА_3 товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладено і такі дії відповідали внутрішній волі позивача .

У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі. Вона має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків. На цих підставах необхідно виділити правочини, вчинені під впливом: помилки (ст. 229 ЦК).

Відповідно до статті 229 ЦК правочин, здійснений під впливом помилки, є оспорюваним та може бути визнаний судом недійсним. Заявлені вимоги можуть бути задоволені, якщо доведені факти обману, помилки. Воля особи до вчинення правочину і результат правочину не узгоджуються в разі помилки, якщо вона має істотне значення. Вважаємо, що такими є помилки щодо правової природи правочину, його змісту, предмета, ціни, сторони, якості об'єкта тощо.

Істотною може вважатись помилка, наслідки якої взагалі неможливо усунути або для їх усунення стороні, яка помилилася, необхідно здійснити значні витрати. Найчастіше хибне сприйняття стосується правової природи та предмета правочину, що може виникнути при визначенні тотожності предмета або його якості.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати або, навпаки, бути відсутніми саме на момент вчинення правочину. Сторона на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка насправді мала місце, тобто надати докази, які б свідчили про її помилку щодо істотних обставин правочину.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що договір позики відповідає приписам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а посилання на відсутність її волевиявлення щодо укладення договору в електронному вигляді в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

Тому вимоги позивача не ґрунтуються на доказах та встановлених обставинах справи.

В обґрунтування позовних вимог щодо недійсності договору позивач зазначає на те, що відповідачем правочин вчинено з використанням нечесної підприємницької практики, однак доказів, що вона була позбавлена виважено і обєктивно оцінити умови угоди суду не надала. Таким чином доводи позивача щодо здійснення відповідачем правочину з використанням нечесної підприємницької практики є недоведеними.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача ОСОБА_2 повернути відповідачу ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога отримані за кредитом кошти, то так вимоги є безпідставними, оскільки відповідач ОСОБА_2 не перебуває з ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога у будь-яких правовідносинах.

Щодо позовних вимог позивача про визнання частково недійсним договір факторингу № 07-092 від 07.09.2016 року, укладений між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія КОНКОРД в частині передання права вимоги за кредитним договором N 537505581 від 09.03.2016 року, застосувавши наслідки недійсності, суд зазначає, що посилання позивача на те, що ці юридичні особи не мали права на його укладення на погляд суду є необґрунтованим, оскільки згідно змісту позовних вимог обґрунтування містять лише посилання на наявність такого без наведення будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу та були доведені.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову позивачу слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.5,16,203,204,215,229,628,1046,1054 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів", ст., ст. ст.3,4,10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Конкорд, ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитний договір, електронного підпису, зобовязання повернути кошти, визнання частково недійсним договору факторингу відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд

Суддя: ОСОБА_7