ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5211/16-ц
Провадження № 2-о/210/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" квітня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.

при секретарі Севанян М. Б.

за участі заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без укладання шлюбу з ОСОБА_4, який помер 10 серпня 2015 року в м. Кривий Ріг посилаючись на те, що з померлим ОСОБА_4 вони почали проживати як чоловік і дружина разом з травня 2007 року, так як вони були вже немолодого віку питання щодо реєстрації шлюбу офіційно між ними не виникало. До самої його смерті вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, робили ремонт у будинку, обробляли город тощо, жили у взаємному розумінні та повазі. Ніяких родичів у померлого не було, вона була єдиною близькою йому людиною, у серпні 2015 року ОСОБА_4 раптово помер, поховала вона його за власні кошти. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді не отриманих пенсійних виплат.

У лютому 2016 року заявник звернулася із заявою до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 На підставі її заяви було заведено спадкову справу №30/2016. Після спливу 15-ти місячного терміну після смерті ОСОБА_4 у порядку ч. 2 ст.. 1270 ЦК України, 18 листопада 2016 року, заявник ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому. Але постановою №1427/02-14/02-31 від 18.11.2016 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку із тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між спадкоємцем та померлим.

Зазначила, що відповідним доказом сумісного проживання з померлим може бути рішення суду, відповідно до якого встановлюється факт проживання однією сімєю чоловіка і жінки без шлюбу не менш як пять років з дня відкриття спадщини, тому вона і звернулася до суду з вказаною заявою.

Заявник в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у заяві. Зазначила, що факт сумісного проживання заявника з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу підтверджується актом з місця проживання, показами свідків.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», N 5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 257 п. 1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що 10 серпня 2015 року помер ОСОБА_4, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 643179 від 11.08.2015 р., виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 713.

У лютому 2016 року заявник ОСОБА_2 звернулася із заявою до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

На підставі заяви ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №30/2016, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 05.02.2016 року.

Після спливу 15-ти місячного терміну після смерті ОСОБА_4 у порядку ч. 2 ст.. 1270 ЦК України, 18 листопада 2016 року, ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 за вих.. №1427/02-14/02-31 від 18.11.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 було відмовлено в звязку із тим, що відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між нею та померлим, нотаріусом у постанові зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину згідно ст.. 1264 ЦК України та відповідно до п. 4.2. Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємцю необхідно подати документи, які б підтверджували родинні та інші відносини зі спадкодавцем, а саме: копія рішення суду, що набрало законної сили про встановленні факту інших відносин, у звязку з чим запропоновано заявниці звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімю не менш, як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Пунктом 21 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обвязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набранні чинності цим Кодексом.

На підтвердження факту сумісного проживання та ведення спільного господарства заявниці ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4 в матеріалах справи наявні письмові докази, а саме акт від 18 листопада 2016 року, який складений сусідами заявниці та померлого ОСОБА_4 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та підписи яких засвідчені головою квартального комітету ОСОБА_9

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що заявницю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знає приблизно з 2010 року, так як мешкає по сусідству у м. Кривому Розі по вул.. Салтикова - Щедрина, у буд. 50. До самої смерті ОСОБА_4 10 серпня 2015 року, заявниця та померлий мешкали разом, вели спільне господарство робили покупки, обробляли город тощо. Коли ОСОБА_4 захворів ОСОБА_2 його доглядала, а після його смерті всі витрати на поховання взяла на себе. Про наявність інших родичів у померлого ОСОБА_4 йому невідомо.

Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що знала померлого ОСОБА_4 та заявницю ОСОБА_2 приблизно з 2010 року, коли стала мешкати по сусідству у м. Кривому Розі по вул. Салтикова - Щедрина, у буд. 52. Весь час до смерті ОСОБА_4 10 серпня 2010 року, вона вважала їх чоловіком та дружиною, вони проживали постійно разом у будинку заявниці по вулиці Салтикова - Щедрина, буд. 23, мали між собою добрі стосунки, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 всі витрати на поховання взяла на себе.

Факт того, що заявник ОСОБА_2 всі витрати на поховання ОСОБА_4 взяла на себе, підтверджується накладною № 0137 від 10.08.2015 р. СПД ОСОБА_12 на суму 4630 грн.

У суду відсутні підстави вважати покази свідків та акт не достовірними, оскільки учасниками процесу про їх спростування не заявлялося. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 та заявниця ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та жінка однією сімєю, вели спільне господарство не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без укладання шлюбу має юридичне значення для оформлення права на спадщину після померлого, цей факт підлягає встановленню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 215, 218, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Встановити факт сумісного проживання однієї сімєю як чоловіка та жінки без укладання шлюбу та ведення спільного господарства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер 10 серпня 2015 року у м. Кривому Розі, у період з травня 2007 року до дня його смерті.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко