12.10.2017 Справа № 756/7253/17
Ун.№756/7253/17
Пр.№2/756/3811/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

при секретарі - Сергеєвій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що арешт на дане майно був накладений постановою державного виконавця при проведенні виконавчих дій по виконавчому провадженню, матеріали якого в даний час знищені, заборгованість повністю погашена.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

29 липня 2003 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві №709/18 було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2329, виданого 16.06.2003 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3 8000 гривень (а.с.15).

29 липня 2003 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої було накладено арешт на все майно, яке належить позивачу, а саме квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 5,7).

Зобов»язання по виконавчому листу було виконання в повному обсязі, а арешт з квартири державним виконавцем не знято.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_3 обтяжена 15.10.2004 року на підставі постанови, 709/18 від 28.07.2003 року, винесеної Районним відділом ДВС Мінського районного управління юстиції (а.с.5).

На звернення позивача ОСОБА_1 до відділу ДВС Оболонського РУЮ у м.Києві отримано відповідь, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2329, виданого 16.06.2003 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3 8000 гривень.Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Вважає, що немає правових підстав для задоволення заяви про зняття арешту (а.с.6).

Заборгованість по сплаті коштів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3 8000 гривень була сплачена позивачем повністю в 2008 році. Квитанції про сплату боргу були передані державному виконавцю.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем при прийнятті рішення про закриття виконавчого провадження не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника. На момент розгляду даної справи судом арешт квартири є чинним.

Згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частинами 1 і 2 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна позивача був заходом виконання рішення суду, яке виконано позивачем в повному обсязі, суд вважає, що обтяження майна позивача обмежує його права як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника нерухомого майна шляхом зняття арешту з нього.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 209, 212-218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна- задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_1, що накладений постановою відділу ДВС Мінського районного управління юстиції №709/18 від 28.07.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Майбоженко