Справа № 128/488/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Шеванюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок та про визнання права власності на будинок,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь з позовом до Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок та про визнання права власності на будинок, посилаючись на те, що згідно записів домової книги та погосподарської книги Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 постійно мешкали: ОСОБА_3 - голова двору та ОСОБА_1 який зареєстрований з 28.10.1989 року по 07.02.1995р., та з 07.02.1995 і по даний час. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер член колгоспного двору ОСОБА_3, місце смерті: Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Ксаверівка. На момент його смерті, в даному житловому будинку проживав та був зареєстрований лише позивач. Після його смерті позивач залишився проживати в житловому будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому, як голові колгоспного двору.Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». В 2016 році позивачу стало відомо, що 24.07.2003 р. на спірне будинковолодіння на підставі рішення виконкому Ксаверівської сільської ради було видане свідоцтво НОМЕР_2 про право власності. Вказане свідоцтво видане замість свідоцтва №151 від 16.02.1989р. на ім'я ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Ксаверівською сільською радою було прийнято рішення про видачу свідоцтва НОМЕР_2 про права власності на житловий будинок на ім'я померлого на той час ОСОБА_3. Оспорюване свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок видано без належних на те правових підстав, та наявність даного свідоцтва перешкоджає позивачу у оформленні права власності на вказаний будинок. Даний житловий будинок є єдиним місцем проживання позивача та його сім'ї, іншого житла у позивача не має. На даний час позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію свого права власності на будинок, так як оспорюване свідоцтво про право власності 08.12.2003р зареєстроване в КП «ВООБТІ», записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №200. Таким чином, домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, після смерті ОСОБА_3 залишився лише один член колгоспного двору - ОСОБА_1. Право на власність за ОСОБА_1 як членом колгоспного двору на спірне будинковолодіння, підтверджується записами в погосподарських книгах, які слід визнавати в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

В зв'язку із виниклими обставинами позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить вимоги позову задовільнити.

Представник відповідача Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в особі голови в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, згідно якої при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо закінчити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно записів домової книги та погосподарської книги Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 постійно мешкали: ОСОБА_3 - голова двору та ОСОБА_1 (а.с.12-16).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності № 257 від 24.07.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Ксаверівської сільської ради (видане замість свідоцтва № 151 від 16.02.1989 року на ім'я ОСОБА_3) ОСОБА_3 належить в цілому житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 в с. Ксаверівка Вінницького району Вінницької області.

Відповідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до довідки № 819 від 21.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради Вінницького району, що згідно домових книг № 2 для прописки та реєстрації громадян, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 з 28.10.1989 року і по 07.02.1995 року, та з 07.02.1995 року і по даний час (а.с.7).

Рішенням від 11.11.2015 року 2 сесії 7 скликання с. Ксаверівка, було здійснено перейменування вулиць з «Леніна» на «Соборну» (а.с. 8).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 51 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», викладеної в новій редакції, для державної реєстрації права власності у зв'язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Закону України „ Про власність " від 15.04.1991 року (який діяв на момент смерті батька), пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " № 20 від 22.12.1995 року: „ Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору".

Згідно зі ст. 16 ЦК України, серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник вправі пред'явити позов про визнання його прав власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається зіст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З аналізу положень Цивільного Кодексу України вбачається, що право власності може набуватись на підставі договорів, на новостворене майно, за набувальною давністю, в порядку приватизації, внаслідок успадкування майна та з інших підстав.

При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 р. та припиненням повноважень реєстраторів бюро технічної інвентаризації з державної реєстрації права власності на нерухоме майно виправити таку помилку саме КП «Вінницьке ООБТІ» є неможливим.

За нормами ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Враховуючи вище викладене, та зважаючи на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємці після померлого відсутні, то скасування свідоцтва про право власності не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 25, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 60, 158, 174, 197, 212 - 215, ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1, видане Ксаверівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 24 липня 2003 року як таке, що було видане на померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5, скасувавши державну реєстрацію права власності, проведену КП «ВООБТІ», та записану в реєстрову книгу №2 за реєстровим №200 проведену 08.12.2003 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна