Справа № 300/1035/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1,

і відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Воловецького районного суду від 03 березня 2017 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 лютого 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав, однак відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року, заборгованість його перед позивачем становить 39 925 грн. 03 коп., яка складається із заборгованість за кредитом - 3692,13 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 30 793,61 грн.; заборгованість за пенею та по комісії - 3300,00 грн.; штрафи в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 1889,29 грн. (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Воловецького районного суду від 03 березня 2017 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_1, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

При постановлені рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції констатував, що в заяві від 03.03.2017 року відповідач просив про застосування позовної давності до позовних вимог і крім того, до цієї заяви відповідач додав довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» №508484264 від 05 липня 2016 року, виданої на звернення відповідача, з якої вбачається, що по кредитній картці №, яка видана 26.02.2008 року станом на 01.07.2016 року заборгованість відсутня, кредит закрито.

Даний висновок суду не ґрунтується на фактичних обставинах справи і рішення суду першої інстанції постановлено всупереч вимог ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 629, 1050, 1054 ЦК України.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.02.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, в якому зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно довідки, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 вбачається, що 26.02.2008 року встановлений кредитний ліміт 4000,00 грн.; 21.08.2009 року збільшений кредитний ліміт 5000,00 грн.; 14.04.2011 року збільшений кредитний ліміт 6000,00 грн.; 24.05.2013 року кредитний ліміт зменшено до 5090,00 грн.; 08.07.2013 року зменшено кредитний ліміт до 4750,00 грн.; 17.10.2013 року зменшено кредитний ліміт до 4180,00 грн.; 29.11.2013 року зменшений кредитний ліміт до 3900,00 грн.; 11.12.2013 року зменшено кредитний ліміт до 3700,00 грн. (а.с. 73).

Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір №б/н від 07.02.2008 року, за яким було надано кредитні картки: номер картки 279768 із датою відкриття 07.02.2008 року із терміном дії до 02/12, картки 033757 із датою відкриття 24.02.2012 року із терміном дії 11/15, картки 162714 із датою відкриття 24.02.2012 року із терміном дії 02/16, що стверджується довідкою, виданою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 74) та не заперечується сторонами.

Із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, станом на 31.10.2016 року становить 39 925,03 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3692,13 грн. (2589,43 грн. + 1102,70 грн.); заборгованість по процентам за користування кредитом 30 793,61 грн.; нарахована комісія, пеня - 3300,00 грн. 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1889,29 грн. (процентна складова).

Із даного розрахунку заборгованості вбачається, що остання сплата по кредиту у розмірі 400, 00 грн. відповідачем була здійснена 15.01.2014 року, строк дії картки мав місце до лютого 2016 року, а позивач звернувся в суд із позовом 14.12.2016 року, тобто в межах строку позовної давності (стаття 257 ЦК України).

Згідно до ст. 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором і у відповідності до ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за вищезазначеним кредитним договором із відповідача на користь позивача.

Посилання суду першої інстанції та відповідача на довідку від 05 липня 2016 року, в якій зазначено, що по кредитній картці №162716, яка видана 26.02.2008 року станом на 01.07.2016 року заборгованість відсутня, кредит закрито (а.с. 49) судова колегія до уваги не приймає із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитна картка №162716 була видана ОСОБА_2 24.02.2012 року, а не 26.02.2008 року, як зазначено у довідці, і така підписана ОСОБА_3, як заступником Керівника по роботі з Проблемною заборгованості та згідно ПК «Приват Персонал» ОСОБА_3 перебував на посаді заступника керівника Роздрібного бізнесу ГО Керівником департаменту технологій і маркетингу в банку (м. Дніпропетровськ) з 18.01.2012 року по 07.02.2017 року, а не у Мукачівському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», де була видана довідка ОСОБА_2, відповідно до його пояснень.

Із висновку службового розтелення, проведеною Службою безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що опитаний працівник банку ОСОБА_4 (в банку працює з 08.02.2012 року) повідомив, що відпрацювання активу клієнта ОСОБА_2 не займався та такого взагалі не знає і зазначено, що відсутність у відповідача заборгованості перед банком не відповідає дійсності та є фіктивною.

Разом з тим, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надав суду докази, про сплату заборгованості за кредитним договором (квитанцію або інший документ), який підтверджує про внесення в касу позивача або перерахування на його рахунок коштів по даному договору.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити із вищенаведених підстав.

Судові витрати, у відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, сплачені ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні у суд із позовом у розмірі 1378,00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн., а всього на загальну суму 2893 грн. 80 коп. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Воловецького районного суду від 03 березня 2017 року скасувати.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3692,13 грн. - заборгованості за кредитом, 30 793,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3300,00 грн. заборгованості за пенею та комісією та 250 грн. штраф (фіксована частина), 1889,29 грн. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір 2893 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_5