Справа № 484/2647/17
Провадження № 2/484/1462/17
Ухвала
про залишення позову без руху
11.08.2017 року м. Первомайськ
Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" про захист прав споживача шляхом визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" про захист прав споживача шляхом визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.
Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.
Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Разом з тим, позивач у позові зазначає, що відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" він звільняється від сплати судового збору.
Дійсно, ч.3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані із порушенням їх прав.
Натомість, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Оскільки спеціальним Законом, який визначає підстави звільнення від сплати судового збору та пільги, щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір» , то саме цей Закон підлягає застосуванню.
Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16.01.2016 року.
Позивач звернувся до суду з позовом 10.08.2017 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір»у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.
Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач одночасно заявляє дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру.
Частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за позовні вимоги немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб .
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру
Позивачем судовий збір сплачений не був. Однак позивач мав сплатити судовий збір за вимогу майнового та немайнового характеру в розмірі, по 640 грн., за кожну позовну вимогу.
На підставі вище викладеного, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху,
оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зобовязавши позивача усунути вище вказані недоліки в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" про захист прав споживача шляхом визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів - залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали, роз'яснивши, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДЯ: