Справа №442/6561/17
Провадження №2/442/2312/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Дрогобицька міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом в обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідно до заповіту від 19 червня 2008 року, складеного ОСОБА_3, ОСОБА_1 (дів.прізв. Бешлей) ОСОБА_4, повинна успадкувати все майно своєї матері ОСОБА_3 після її смерті, де б воно не було і з чого воно б не складалось, взагалі все те, що належало б їй на день її смерті і на що за законом вона мала б право і що буде належати їй на момент її смерті, в тому числі належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1.

Ще одним спадкоємцем, який має обов»язкову частку в спадщині є чоловік покійної - ОСОБА_5, який написав заяву в нотаріуса про відмову від спадщини.

Її мати - ОСОБА_3, померла 26 грудня 2016 року у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області серія І - СГ № 447813.

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3.

Проте, при зверненні в нотаріальну контору з»ясувалось, що правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на вищевказану квартиру на ім»я покійної матері ОСОБА_3 немає.

В зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом .

У своїй Постанові нотаріус покликається на вимоги глави 10 п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до якої видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно довідки МБТІ № 1246 від 17.07.2017 р., власником квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності від 03.04.1998 р. , р. № 112- р рахується ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорта та довідки МБТІ інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_3 становить 78709 гривень.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Вона використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але їй було відмовлено з наданням правового обґрунтування, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з?явилися, однак в матеріалах справи маються заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, представник позивача позов підтримує, представник відповідача щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року померла ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

19 червня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого, ОСОБА_1 (дів.прізв. Бешлей) ОСОБА_4, повинна успадкувати все майно своєї матері ОСОБА_3 після її смерті, де б воно не було і з чого воно б не складалось, взагалі все те, що належало б їй на день її смерті і на що за законом вона мала б право і що буде належати їй на момент її смерті, в тому числі належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1.

Ще одним спадкоємцем, який має обов»язкову частку в спадщині є чоловік покійної - ОСОБА_5, який написав заяву в нотаріуса про відмову від спадщини.

Відповідно, у позивача, як спадкоємця за заповітом, виникло право на отримання спадщини щодо вказаної вище частини квартири, у зв'язку із чим, вона звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутись для захисту своїх спадкових прав до суду, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказану вище квартиру.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно довідки МБТІ № 1246 від 17.07.2017 р., власником квартири АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності від 03.04.1998 р. , р. № 112- р рахується ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорта та довідки МБТІ інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_3 становить 78709 гривень.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції У країн 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, як підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суд за правилами позовного провадження.

В п.12 даної Постанови надано роз'яснення про те, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформленя права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення часи спадкодавця

У відповідності до ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз'яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того, у листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, «якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як вбачається з викладеного вище, у позивача дійсно, у зв'язку з втратою (відсутністю) оригіналів правовстановлюючих документів, виникли перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

У листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільні справи про спадкування», окрім іншого, зазначено, що відповідно до ч.1 ст.1298 ЦКУ, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Строку на прийняття спадщини позивач не пропустив.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд.

Як вбачається з вищенаведеного, позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але їй в цьому було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1218 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3 по спадкуванню за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 28 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ О.В. Крамар