Справа № 2-3680/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Монич О.В., при секретарі Пассер М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду гр.України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без вилучення паспорту громадянина України ,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду з поданням звернувся старший державний виконавець РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в РВ ДВС Ужгородського МРУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3680/11 від 22.09.2015р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість у розмірі 1560900,32 грн.

13.11.2015 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49338502, якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 20.11.2015 року.

У зазначений виконавцем строк боржник ОСОБА_1 зобовязання по вищевказаному виконавчому листу не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.377-1ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з'явився. Відповідно до клопотання просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та пояснив, що ОСОБА_1 від виконання рішення суду не ухиляється борг частково нею погашений, ас аме в сумі близько 600 000,00 грн. просить відмовити у задоволенні клопотання.

Представник ПАТ «Кредобанк» - ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, обмежити у праві виїзду за кордон гр.України ОСОБА_1 у звязку із наявністю боргу відповідно до виконавчого листа № 2-3680/11 від 22.09.2015 р.

Суд, заслухавши сторона по справі, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що у РВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3680/11 від 22.09.2015р. виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість у розмірі 1560900,32 грн.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Крім того, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Дана норма вказує, що таке право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні та додає відповідні докази.

Разом з тим, діюче законодавство не розкриває визначення поняття "ухилення" боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Проте, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження ОСОБА_1,тільки на те, що остання має боргові зобов'язання.

Державний виконавець покладається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобовязання, покладеного на неї судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на неї зобовязань.

Враховуючи наявні матеріали подання, суд приходить до висновку про те, що в поданні відсутні необхідні дані, які в даному випадку повинні бути зазначені в ньому та підтвердженні відповідними доказами згідно з вимогами діючого законодавства України, а також відсутні докази ухилення від виконання зобовязання боржником.

Як встановлено в судовому засіданні боржник ОСОБА_1 частково погасила свою заборгованість, про що також зазначено державним виконавцем у поданому клопотанні, а отже суд не може прийняти до уваги твердження державного виконавця викладеного у клопотанні та наданого в суді представником ПА «Кедобанк» про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобовязань.

Таким чином, оцінюючи представлені суду докази у їх сукупності, суд не вбачає об'єктивних доказів того, що боржник ухиляється від сплати заборгованості, що виникла за виконавчим листом № 2-3680/11 від 22.09.2015р. Ужгородським районнимсудом Закарпатської області, тому не існує підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві її виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду гр.. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без вилучення паспорту громадянина України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5