Провадження №2/521/1629/17
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Кіліян О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 12.11.2008 року за № 8180595 про арешт вказаної квартири.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 з 03.10.1996 року, на спірну квартиру накладено арешт постановою слідчого Управління внутрішніх справи України в Одеської області №б/н від 11.12.1996 року. Наявність арешту на квартиру позивачки, перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею. Вказане і стало підставою для звернення до суду.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.37)
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду невідомі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.3) вбачається, що на квартиру, яка розтащована за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт Першою Одеською нотаріальною конторою на підставі постанови управління внутрішніх справ Одеської області №б/н від 11.12.1996 року, реєстровий номер обтяжень № 8180595 від 12.11.2008 року.
З копії постанови про накладення арешту від 11.12.1996 року(а.с.36) вбачається, що старшим слідчим по особливо важким справам УМВС України в Одеській області підполковником міліції ОСОБА_3 в рамках кримінальної справи № 019600152 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_2
Згідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, небув його у власність до винесення постанови про накладення арешту, зняття арешту з вказаного майна не спричинить негативних наслідків для сторін та держави, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту належного позивачу майна.
Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 12.11.2008 року за № 8180595 про арешт вказаної квартири, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При здійсненні правосуддя суд не вправі втручатись в повноваження та діяльність органів держави та їх посадових осіб, або ж підміняти їх, й, відповідно, суд не має права вчиняти замість державного реєстратора дії в порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для вчинення відповідних реєстраційних дій.
Керуючись ст.15,16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.10, 11, 14, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою слідчого Управління внутрішніх справи України в Одеської області №б/н від 11.12.1996 року.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М. В. Мурзенко