Провадження № 4-с/161/28/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування акту опису й арешту майна заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, визнання незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою про визнання протиправним та скасування акту опису й арешту майна заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3М від 10.06.2016 року у виконавчому провадженні №50001477, визнання незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії про його виселення у зазначеному виконавчому провадженні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2016 року заступником начальника Першого відділу ДВС м.Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50001477 з примусового виконання виконавчого листа №161/16622/15-ц, виданого 26.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності шляхом виселення ОСОБА_1 із самоправно зайнятого приміщення, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Г.Артемовського, 23/52, без надання іншого жилого приміщення. Про зазначену постанову йому стало відомо 07.06.2016 року. На неодноразове прохання надати строк для добровільного виконання рішення суду, державним виконавцем було відмовлено. Крім того, під час проведення опису й арешту майна 10.06.2016 року сестра скаржника та його представник повідомили державного виконавця про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження лише 07.06.2016 року і що у нього є час для добровільного виконання рішення суду. Також державному виконавцю була надана ухвала Волинського окружного адміністративного суду Волинської області про відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні та просили відкласти виконання виконавчих дій на іншу дату, однак, державним виконавцем не було взято до уваги пояснення вказаних осіб та проведено виконавчі дії.

Крім того вказує, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Першого відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ ОСОБА_3 від 07.06.2016 року у цьому виконавчому провадженні про стягнення з нього виконавчого збору, що підтверджує незаконність проведення вищевказаної виконавчої дії, адже на час опису не закінчився строк для добровільного виконання вказаного рішення суду.

Вважає такі дії заступника начальника Першого відділу ДВС міста ОСОБА_2 ОСОБА_3 незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ст.ст. 15,31,57,78 Закону України «Про виконавче провадження».

Покликаючись на викладені обставини просить суд: визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця та поновити строк для звернення із скаргою до суду; визнати протиправним та скасувати акт опису й арешту майна заступника начальника Першого відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 від 10.06.2016 року у виконавчому провадженні №50001477; визнати незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії по усуненню перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності шляхом його виселення із самоправно зайнятого приміщення за адресою м.Луцьк, вул.Г.Артемовського,23/52, яка відбувалася 10.06.2016 року у зазначеному виконавчому провадженні. Крім того просить до розгляду справи по суті зупинити виконавче провадження №50001477 з виконання виконавчого листа, виданного 26.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом у справі №161/16622/15-ц в межах виконавчих дій, передбачених п.8 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник скаржника ОСОБА_4, будучи присутнім в судовому засіданні, скаргу підтримав. В судові засідання 07.02.2017 року та 06.03.2017 року не з'явився, надав суду заяви про відкладення розгляду справи відповідно у зв'язку з хворобою та зайнятістю в іншому судовому процесі. Підтверджуючих документів суду не надав.

Державний виконавець надав суду письмові заперечення проти задоволення скарги та заяву про розгляд справи у його відстутності.

За даних обставин суд ухвалив розгляд справи провести у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії,здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що за заявою представника стягувача Луцької міської ради 01.02.2016 року заступником начальника Першого відділу ДВС м.Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50001477 з примусового виконання виконавчого листа №161/16622/15-ц, виданого 26.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення ОСОБА_1 із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Г.Артемовського, 23/52, без надання іншого жилого приміщення.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2016 року ВП №50001477 ОСОБА_1 надано 15-денний термін для добровільного виконання з дня винесення даної постанови.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що постанова про відкриття провадження була надіслана боржнику ОСОБА_1 26.04.2016 року рекомендованим листом та повернулася відправнику 27.05.2016 року за закінченням терміну зберігання.

Крім того, державний виконавець 26.04.2016 року намагався особисто вручити боржнику постанову про відкриття провадження за місцем його проживання та за місцем роботи. Останній був відсутній як за місцем проживання, так і за адресою місця роботи.

В подальшому ОСОБА_1 був повідомлений про наявність виконавчого провадження телефонним зв'язком. При цьому ОСОБА_1 зобов'язувався з'явитися до державного виконавця 29.04.2016 року, 10.05.2016 року.

Про те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність виконавчого провадження щодо нього свідчить його заява від 10.05.2016 року про відкладення провадження виконавчих дій щодо його виселення до 23.05.2016 року.

Така заява боржника була задоволена і державним виконавцем в цей же день винесена постанова про відкладення провадження виконавчих дій до 23.05.2016 року, надіслана боржнику рекомендованим листом та повернулася відправнику 11.06.2016 року з відміткою, що за заначеню адресою боржник не проживає.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження заява до Першого відділу ДВС про відкладення виконавчих дій боржником була подана особисто, тобто, будучи присутнім у приміщенні відділу ДВС останній мав змогу отримати постанову про відкриття виконавчого провадження щодо його виселення, постанову про відкладення провадження виконавчих дій, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, отримати копії інших документів та виконати рішення суду про виселення з самоправно зайнятого жилого приміщення у строк, до якого було відкладено провадження виконавчих дій.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно З'являтися за викликом державного виконавця.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

На думку суду, ОСОБА_1, знаючи про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та маючи змогу отримати постанову, умисно не отримував таку постанову з метою уникнути виконання рішення суду про його виселення.

Згідно ст.14 ЦК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Постановою державного виконавця від 31.05.2016 року виконавчі дії по виселенню ОСОБА_1 із квартири за адресою: м. Луцьк, вул. Г.Артемовського, 23/52, без надання іншого жилого приміщення призначені 10.06.2015 року о 10 годині.

Згідно відповідної постанови від 06.06.2016 року з метою забезпечення правопорядку під час проведення виконавчих дій були залучені працівники поліції.

Зазначені постанови були надіслані ОСОБА_1 рекомендованим листом, який повернувся ВДВС з відміткою, що за заначеню адресою боржник не проживає.

Крім того, про дату та час проведення виконавчих дій ОСОБА_1 був повідомлений 06.06.2016 року телефонним зв'язком та в цей же день державним виконавцем був здійснений вихід за місцем проживання боржника, де останній був відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримав 07.06.2016 року, 08.06.2016 року копії матеріалів виконавчого провадження на 21 аркуші отримав представник ОСОБА_1 ОСОБА_4

10.06.2016 року державним виконавцем Мондровським М.М. у відсутності боржника ОСОБА_1 були проведені виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення ОСОБА_1 із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Г.Артемовського, 23/52, без надання іншого жилого приміщення.

При цьому у присутності представника боржника ОСОБА_4 та його сестри ОСОБА_5 було описано та арештовано майно, про що 10.06.2016 року у ВП №50001477 був складений відповідний акт.

Скаржник просить визнати протиправним та скасувати зазначений акт опису й арешту майна та незаконною виконавчу дію усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом його виселення, покликаючись на несвоєчасне отримання інформації стосовно наявного виконавчого провадження щодо нього, участі при проведенні опису й арешту майна понятих, які перебувають у дружних відносинах з державним виконавцем та порушення права власності його сестри ОСОБА_5, майно якої було також описано та вилучено.

На думку суду, скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведеними вище доказами спростовується твердження ОСОБА_1 про несвоєчасне отримання інформації стосовно наявного виконавчого провадження щодо його виселення.

Щодо понятих, то скаржником не надано жодного доказу в підтвердження того, що вони не відповідали вимогам до понятих, передбаченим ч.3 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо порушення державним виконавем права власності ОСОБА_5, то, як зазначив ОСОБА_1 у своїй скарзі, остання звернулася до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту. У випадку порушення її прав при проведенні виконавчих дій, остання має право оскаржити такі дії державного виконавця у передбаченому законом порядку.

Щодо визнання такою, що не відбулася виконавчої дії усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом виселення ОСОБА_1 із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Г.Артемовського, 23/52, то суд вважає, що скаржником в цій частині невірно обраний спосіб захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відносно вимоги скаржника зупинити виконавче провадження №50001477 з виконання виконавчого листа, виданного 26.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом у справі №161/16622/15-ц до розгляду справи по суті, то така вимога до задоволення не підлягає, оскільки звернення до суду сторін виконавчого провадження із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення не зупиняє відповідного виконавчого провадження.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Що стосується строку звернення із скаргою до суду, клопотання про поновлення такого строку підлягає до задоволення.

Згідно ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

На підставі ст.14 ЦК України, ст. ст. 1, 5, 11, 12, 15, 19, 25, 31, 57, 78 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209, 210, 384-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1строк для звернення до суду із скаргою про визнання протиправним та скасування акту опису й арешту майна заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, визнання незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування акту опису й арешту майна заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, визнання незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк