Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4840/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на кооперативну квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначила, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на його майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Вона, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Івчука С.С. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, проте отримала відмову у зв'язку із тим, що немає документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірне майно. У зв'язку із наведеним, просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення її позову. Зазначає, що спірна квартира належала ОСОБА_2 Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщина та вступила у володіння майном, так як була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на час його смерті, несла витрати із поховання та утримання спірного майна.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи із положень п.1 ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути зокрема визнання права.

Згідно із ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Судом встановлено, що із 13.10.1990 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).

Згідно довідки КП «Коростенське МБТІ» Житомирської обласної ради від 12.04.2016 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, проте державна реєстрація права власності на цю квартиру не проводилась (а.с. 16, 30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 3). На момент смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 (а.с.6).

09.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Івчука С.С. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, проте отримала відмову у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно ( а.с. 5).

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що її спадкодавець у встановленому законом порядку набув право власності на спірне майно та вказав, що наявні у справі довідки, звіт з незалежної оцінки та технічний паспорт не є правовстановлюючими документами.

Проте погодитись з висновком суду першої інстанції не можна з огляду на таке.

Так, із довідки Житлово-обслуговуючого кооперативу «Локомотив» №21 від 03.03.2017 року вбачається, що померлий ОСОБА_2 був членом кооперативу та на момент придбання кооперативної квартири АДРЕСА_1 сплатив повністю балансову її вартість у розмірі 141833000,00 купонів, а тому належить останньому (а.с. 40).

Будь-яких доказів на спростування змісту, зазначеного в названій довідці, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» N 9 від 18.09.1987 року судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, ОСОБА_2 як член кооперативу «Локомотив», сплативши повну балансову вартість квартири АДРЕСА_1 у розмірі 141833000,00 купонів, набув право власності на це майно, а відтак вказана кооперативна квартира входить до складу його спадщини.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено із порушенням норм цивільного матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: