Справа 206/5914/16-ц
Провадження 2/206/187/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до довідки КП „Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради № 825 від 28.04.2016 р. в кв.43 буд.3 по вул .Карагандинська, м.Дніпро зареєстровані: вона ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3. Так як відповідачка не є власником спільної квартири, вона втратила право на користування жилим приміщенням в ній. На даний час відповідачка мешкає в Росії, де придбала на своє імя 1/3 частину жилого будинку: Краснодарський край. Тимошевський р-н, м.Тимошевськ, мкр Індустріальний, пер. 3 Осінній, буд.7, що підтверджується копією договору дарування від 18 грудня 2015 р.

На підставі викладеного просить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.2-3).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та просила розглядати справу за її відсутності, що підтверджується протоколом судового засідання від 20 квітня 2017 року Тимашевського районного суду Краснодарського краю, який надано на виконання судового доручення (а.с.35-42).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.,

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3, що підтверджується договором дарування від 25 лютого 2016 року та витягом про державну реєстрацію №01 від 02.03.2016 р (а.с.7-9).

Відповідно до довідки КП „Житлове господарство Самарського району Дніпропетровської міської ради № 825 від 28.04.2016р. в кв.43 буд.3 по вул .Карагандинська, м.Дніпро зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідачу ОСОБА_2 належить 1/3 частина жилого будинку в Краснодарському краї, Тимошевський р-н, м.Тимошевськ, мкр. Індустріальний, пер. 3 Осінній, буд.7, що підтверджується договором дарування від 18 грудня 2015р. (а.с.11).

Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного:

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 та наділена правом володіння, користування та розпорядження нею.

У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 не мешкає та виїхала проживати в Краснодарський край, не мешкає понад два роки, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про її тимчасову відсутність не встановлено, а отже вона не проживає у квартирі без поважних причин.

Беручи до уваги викладене та визнання відповідачем позову суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачав квартирі носить формальний характер, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК Української РСР, ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 174, 208, 209, 212 215, 218, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ін.) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 43 в будинку № 3 по вул. Карагандинська у м. Дніпро.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ін.) з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_6.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ін.) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ін.) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков