Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С. Мазур Л.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 травня 2015 року по вул. Плеханова у м. Курахове Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля ВАЗ (реєстраційний номер НОМЕР_1), що належить позивачу, яким керував ОСОБА_5 та автомобіля «Мітцубісі Лансер» (реєстраційний номер НОМЕР_2), яким керував ОСОБА_4, який є його власником. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Цивільну відповідальність ОСОБА_4 було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС»), страховий ліміт складає 50 000 грн. 22 травня 2015 року позивачу сплачено 14 500 грн. страхового відшкодування, однак вказана сума не відповідає дійсним витратам, оскільки відповідно до акта виконаних робіт з ремонту та відновлення автомобіля від 27 травня 2015 року фактичні витрати склали 28 970 грн. Крім того, позивач вважає, що їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 7 000 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила: стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова група «ТАС» і ОСОБА_4 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, 14 470 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ДТП, 7 000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, 14 470 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ДТП, 2 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та розподілу судових витрат, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП, 11 270 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова група «ТАС», мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди і розподілу судових витрат та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог частково, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована на підставі укладеного між ним та ПрАТ «Страхова група «ТАС» поліса, згідно з яким передбачено ліміт відповідальності у зв'язку із заподіянням шкоди майну в розмірі 50 000 грн., що у свою чергу повністю покриває заявлену до стягнення суму страхового відшкодування та виключає можливість стягнення завданих збитків із застрахованої особи.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (ст. 309 ЦПК України).

Таким вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу належить автомобіль ВАЗ (реєстраційний номер НОМЕР_1).

13 травня 2015 року по вул. Плеханова у м. Курахове Донецької області відбулася ДТП за участю вказаного вище автомобіля ВАЗ, яким керував ОСОБА_5 та автомобіля «Мітцубісі Лансер», яким керував ОСОБА_4, який є його власником.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП.

ОСОБА_4 відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

18 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування у розмірі 14 500 грн.

Платіжним дорученням від 22 травня 2015 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 14 500 грн.

Відповідно до акта виконаних робіт від 27 травня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 217130-138-01» складає 28 970 грн.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення ст. 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Разом з тим, ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплачено страхове відшкодування саме у розмірі 14 500 грн., який і було визначено у заяві ОСОБА_3 про страхове відшкодування.

Отже, потерпілий і страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а останній в передбаченому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування, тобто належним чином виконав свої зобов'язання відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Згідно із частинами 1 та 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Установивши, що позивач звернувся до суду з позовом до особи, яка завдала шкоди, й просив стягнути з останнього грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої ДТП, апеляційний суд не врахував, що, звертаючись 18 травня 2015 року із заявою до страховика, ОСОБА_3 визначила розмір відшкодування (14 500 грн.), тобто погодилася на відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» збитків саме у заявленому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи те, що апеляційний суд не встановив належним чином обставини справи в повному обсязі, що унеможливило прийняття вірного рішення у справі і є порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для виходу за межі доводів касаційної скарги та скасування ухваленого апеляційним судом рішення повністю (ч. 3 ст. 335 ЦПК України) з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Л.М.Мазур

О.В.Умнова

І.М. Фаловська