АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9209/13-ц Номер провадження 22-ц/786/2054/17Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення (заміну) способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про заміну способу і порядку виконання рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.11.2013 року, просила замінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом передачі їй у власність майна, що належить відповідачу ОСОБА_3, а саме квартири АДРЕСА_1, нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 і вантажного автомобіля MAN 18/280 TGM, державний номер НОМЕР_1.

Заявлені вимоги мотивовані невиконанням рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів на її користь.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2014 року заява ОСОБА_2 задоволена: передано у її власність квартиру АДРЕСА_1; нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4; вантажний автомобіль МАN 18.280 TGM, державний номер НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрсиббанк", посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу місцевого суду змінити, виключивши з її резолютивної частини указівку про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції при вирішенні питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду не врахував, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці Банку, який не давав згоди на її відчуження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Згідно п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, змінює або скасовує її і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.11.2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 1 518 100 грн. 00 коп. Вирішено питання судових витрат. Роз'яснено порядок оскарження заочного рішення (а.с.60-61).

14.01.2014 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області виданий виконавчий лист і 28.01.2014 року Автозаводським районним ВДВС Кременчуцького МУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 518 100 грн.

На час подачі заяви про заміну способу і порядку виконання рішення, вказане рішення не виконане.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, які унеможливлюють виконання ухваленого судом рішення, що набрало законної сили.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до ст.373 ЦПК України у редакції за станом на серпень 2014 року за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

У постанові Верховного Суду України №6-1829 цс15 від 25 листопада 2015 року зроблений правовий висновок про те, що суд, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду в порядку ст..373 ЦПК України, не вправі змінювати рішення суду по суті та самостійно змінювати спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є матеріально-правова вимога про стягнення грошових коштів за договором позики. Саме такий спосіб захисту порушеного права обраний ОСОБА_2 у відповідності до ст..16 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про передачу у власність ОСОБА_2 квартири, що належала ОСОБА_3, суд першої інстанції фактично змінив суть рішення суду, яке набрало законної сили, а також - спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, що є недопустимим.

Передача стягувачу майна боржника на виконання рішення суду про стягнення грошових коштів можлива у межах виконавчого провадження лише за наявності умов, передбачених ст..62 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції за станом на серпень 2014 року, тобто у разі, неможливості реалізації належного боржнику майна, яке описане і арештоване державним виконавцем у загальному порядку.

Окрім того, з доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 24 листопада 2006 року укладено кредитний договір, згідно якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 34 628 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному догово рі (а.с.50).

28 листопада 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець з метою забезпечення зобов'язань за вищевказаним договором передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею, 79,20 кв.м. (а.с.62-66).

Зазначену обставину підтвердив ОСОБА_3 у судовому засіданні 07 серпня 2014 року (згідно технічного запису судового засідання), проте суд першої інстанції всупереч приписам ст.9 ЗУ «Про іпотеку» за відсутності згоди Банку як іпотекодержателя своїм рішенням відчужив предмет іпотеки іншій особі ОСОБА_2

Таким чином, ухвала суду першої інстанції у частині передачі у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову ОСОБА_2 у задоволенні її вимог у цій частині.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.312, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07 серпня 2014 року скасувати у частині вирішення питання про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, постановити нову ухвалу.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні вимоги про передачу їй у власність квартири АДРЕСА_1 в порядку зміни способу виконання рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.11.2013 року.

В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: П.С.Абрамов

Л.М.Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов