АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3533/17 Головуючий 1 інст. - Шиянова Л.О.
Справа № 639/6261/13-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: самочинне будівництво
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору про знесення об'єкту самочинного будівництва,-

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року позивач звернувся з позовом, який згодом уточнив і просив знести самовільно побудовані відповідачем гараж літ. «Н», площею 87 кв. м. та прибудову літ. «а-11» до житлового будинку «літ.А-1», площею 21 кв. м. на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Заочним Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог і відмовити у повному обсязі у задоволенні позову та стягнету з позивача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що заочне рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції при розгляді справи прийняв незаконне, необґрунтоване рішення, неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно досліджено і надано оцінку доказам та неправильно встановлені правовідносини.

Помилково судом встановлено, що Харківською міською радою не надавалася згода на збереження об'єкту самочинного будівництва та відсутні у відповідача документи, які посвідчують право власності або право постійного користування земельною ділянкою.

Вказує, що ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що відповідачем порушені права інших власників квартир житлового будинку, проте з позовами про захист своїх прав співвласники у зв'язку з будівництвом ОСОБА_3 не звертались, а лише були залучені судом як треті особи, що не заявляють самостійних вимог.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд застосував норму ст. 376 ЦК України без встановлення обставин, які мають суттєве значення та які б свідчили про те, що ОСОБА_3 був вручений припис про перебудову самочинного будівництва.

Не враховано судом першої інстанції висновок експертизи, про те що будівництво гаражу та прибудови не вплинуло на інсоляційний режим приміщень квартири АДРЕСА_2.

Суд залишив поза увагою, що з позовом звернулася не інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, а ХМР та не перевірено, що правові відносини між сторонами є публічно-правовими і спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем збудовані самовільні будівлі з порушення будівельних, протипожежних та санітарних норм.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., від 31.07.1997 року р.№501, відповідачу по справі, ОСОБА_3, належить на праві власності 88/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 88/300 частин вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1988 року, посвідченого 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою р.№4-2884; не зареєстровано після перерозподілу ідеальних часток за ОСОБА_3 - 124/300ч.( а.с.31-32,33,40-41,42,43-44).

На прибудинковій території приватного домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3 поблизу стіни житлового будинку АДРЕСА_3 виконано будівництво цегляної стіни, яка перекриває віконний отвір квартири АДРЕСА_4, яка розташована на першому поверсі даного будинку( а.с.76,12-14).

ОСОБА_3 було вручено припис щодо надання дозвільних документів на виконання будівельних робіт та оформлено протокол про адміністративне правопорушення ( а.с. 75,77).

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 № 1169/13 від 19.01.2013р. відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради обстеженням встановлено, що на земельній ділянці орієнтованою площею 0,0600 га вищезазначеного домоволодіння розміщено житловий будинок, капітальні гаражі та складські будівлі з порушенням містобудівного законодавства України, які використовуються ОСОБА_3, право користування вищезазначеною земельною ділянкою не оформлено ( а.с.7-9).

Як вбачається з листа КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2013 року № 0500773/1 обстеженням від 12.08.2013 року домоволодіння АДРЕСА_5 встановлено, що на земельній ділянці вказаного домоволодіння самочинно побудовано : прибудова літ. «а-11», площею 21 кв. м.; тамбур літ. №а-12», площею 5,9 кв. м.; ганок літ. «а-13», площею 2,9 кв. м., гараж літ «Н»,площею 87 кв. м.( а.с.55).

Згідно з листом інспекції ДАБК в Харківській області від 19.09.2012р. №7/20-6544 інформація щодо наявності права на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_6 в Інспекції відсутня.( а.с.17).

Відповідно до матеріалів фото фіксації та схематичного плану земельної ділянки садибного житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Харкові саме гараж літ. «Н» та прибудова літ. «а-11» закривають вікна в квартирі АДРЕСА_7, чим суттєво порушені права мешканців вказаної квартири ( а.с.56-57), що стало підставою для подання ними скарг та звернень до Харківської міської ради та правоохоронних органів ( а.с.29).

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної та пожежно-технічної експертизи № 13821/13822 від 27.05.2015 року при будівлі гаражу літ. «Н» та прибудови літ. «а-11» до житлового будинку літ. «А-1» на земельній ділянці по АДРЕСА_8 яка розташована по сусідству з житловим будинком АДРЕСА_9 було допущено невиконання вимог: будівельних норм та правил ( п.2.54 ДБН В2.2-15-2005 [6.3] та п.3.25 * ДБН 360-92**[6/2] ; протипожежних норм ( п.3.25* ДБН 360-92**); із за зведеної прибудови літ. «а-11» у домоволодінні №15, житлова кімната 4 квартири №9 будинку №17/11 не має природного освітлення , що не відповідає п.3.4 ДБН В.2.2-15-2005 [6.3] та п.2.4. ДБН В.2.5-28-2006 [6.7] (а.с.143-144).

Згідно з п. п б п. 1 ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 4 ст. 376 ЦК України передбачено якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Харківською міською радою згода на збереження об'єкту самочинного будівництва не надавалася.

Документи, що посвідчують право власності або право постійного користування земельною ділянкою передбачені Земельним кодексом України у відповідача відсутні.

Висновок суду , що самовільним будівництвом гаражу відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова доводами апеляційної скарги не спростовано.

Судовим розглядом встановлено, що порушення, допущені під час будівництва відповідачем гаражу літ. « Н» та прибудови літ. «а-11» по АДРЕСА_10 є істотними, та такими, що порушують права власників квартир №9 та №13 суміжного житлового будинку АДРЕСА_9.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зі ст. 5 зазначеного Закону при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема: розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку , що самовільно побудовані споруди гараж літ. «Н» та прибудова до будинку літ. «а-11», побудовані відповідачем з порушення будівельних, протипожежних, санітарних норм і підлягають знесенню.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що знесення є крайнею мірою не приймаються судовою колегією, оскільки справа знаходилась на розгляді в суді з липня 2013 року і за 4 роки представниками відповідача не було надано суду доказів наявності варіантів перебудови, які відповідають будівельним вимогам, не порушують законні права інших мешканців і проти збереження яких не заперечувала б Харківська міська Рада.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 310,313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук