21.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/6727/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6727/17
Номер провадження 2/205/3255/17
21 грудня 2017 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
Позивач ОСОБА_1 11 жовтня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 05 грудня 1998 року, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 843.
Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні.
20 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищезазначеного просить змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 до досягнення дитиною повноліття.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду не заперечувала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 грудня 1998 року, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 843 (а.с. 4).

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с. 5).

20 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів на виконання вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 СК України суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен що найменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно на 1/4 частку з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів саме з 08 липня 2017 року не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, ?

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2009 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя Н.Г. Остапенко