Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 55 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 червня 2014 року у зв"язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявами про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 червня 2014 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди (т.2 а.с.80, а.с. 2 провадження № 8/295/7/17 ). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2017 року вказані заяви об'єднані в одне провадження (т.2 а.с. 125). В обгрунтування заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що 14.03.2017 року їм стали відомі обставини, які є, на їх думку, істотними для справи, а саме, що влітку 2013 року ОСОБА_3, який працював у відповідача на посаді охоронника, передав журнал прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки ОСОБА_4 за дорученням заступника директора ринку ОСОБА_5, про що ОСОБА_3 повідомив лише зараз, оскільки звільнився із роботи та не боїться директора ринку. Таким чином вказаний журнал ОСОБА_1 отримав законним шляхом, що є належним доказом у справі та підтверджує факт понаднормової праці заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідача за період із 23.08.2002 року по 22.04.2006 року та відповідно її оплати. Посилаючись на вказані обставини як нововиявлені, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили переглянути рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2014 року в порядку ст.361 ЦПК України та скасувати його.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2017 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу на новий розгляд до суду 1-ї інстанції або постановити рішення по суті. Вважають, що дане судове рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначають, що під час розгляду справи у суді першої інстанції умови передачі журналу прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки ОСОБА_1 не були відомі, а тому суд не надав належної оцінки зазначеним обставинам у своєму рішенні від 4 червня 2014 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяв про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилаються заявники не є нововиявленими, оскільки вони були відомі позивачам, досліджувалися судом першої інстанції під час судового розгляду та їм надана оцінка у рішеннях суду.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанови № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (п.4 постанови №4 від 30.03.2012року).

У своїх заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються, як на нововиявлену обставину, на обставини передачі журналу прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки ОСОБА_1, а саме, що влітку 2013 року ОСОБА_3, який працював у відповідача на посаді охоронника, передав за дорученням заступника директора ринку ОСОБА_5 вказаний журнал ОСОБА_1, про що ОСОБА_3 повідомив лише 14.03.2017 року після свого звільнення з роботи. Встановлення обставин передачі зазначеного журналу ОСОБА_1, на думку заявників, є нововиявленою обставиною, оскільки за таких умов зазначений журнал є належним доказом у справі.

Доводи заявників є помилковими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у грудні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із позовними заявами до підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-3 том 1, 45-47 том 2).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційною суду Житомирської області від 16.07.2014 року у задоволенні позовів відмовлено. 16.09.2014 року позивачам відмовлено у відкритті касаційного провадження за їх скаргою.

Відмовляючи у задоволенні позовів суд першої інстанції, з яким погодилися суди вищих інстанцій, дійшов висновку щодо недоведеності підстав позовних вимог. Так, Богунський районний суд м. Житомира встановив, що журнал прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки не є належним та допустимим доказом по справі, дослідивши його безпосередньо у судовому засіданні 04.06.2014 року, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 31, 34-35 том 2).

Апеляційний суд Житомирської області у своїй ухвалі від 16.07.2014 року зазначив, що журнал прийому-здачі чергувань співробітників служби охорони автомобільного гаражу ПП «Житомирський кооперативний ринок» за 2002-2006 роки є документом передачі закріпленого майна, він не містить даних про початок та закінчення чергування (години) та не є документом обліку робочого часу, а тому не є належним доказом при вирішенні спірних правовідносин. На доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про належність, як доказу, журналу прийому-здачі чергувань, апеляційний суд зазначив, що ці доводи не змінюють висновків суду першої інстанції з огляду на те, що він (журнал) не може замінити графіки змінності та належно оформлені табелі обліку використання робочого часу.

Таким чином, обставини, на які посилаються заявники були відомі їм на час розгляду справи, сам журнал прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки надавався позивачами для огляду у судовому засіданні 04.06.2014 року та безпосередньо оглянутий судом першої інстанції, про що надана оцінка щодо належності доказу у рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2014 року. Крім того судом апеляційної інстанції в своїй ухвалі також надана оцінка вказаному журналу.

Отже, журнал прийому-здачі чергувань за 2002-2006 роки неодноразово досліджувався судами, як доказ, під час розгляду даної справи, а спосіб передачі цього журналу ОСОБА_1 не впливає на висновки суду щодо належності та допустимості доказу при вирішенні спірних правовідносин у розумінні статей 57-59 ЦПК України.

До того ж під час розгляду заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у зв'язку з нововиявленими обставинами, судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і останній не підтвердив факту передачі ним журналу чергувань ОСОБА_3 Водночас, зазначені показання свідків жодним чином не впливають на суть розгляду заяв у зв'язку з нововиявленими обставинами і не є тією істотною обставиною, яка могла б вплинути на юридичну оцінку обставин здійснену Богунським районним судом м. Житомира у рішенні від 4 червня 2014 року.

Відтак в контексті приписів ч.2 ст.361 ЦПК України суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга висновків суду не спростовує і посилання на обставини, які б свідчили про незаконність постановленої ухвали, не містить. Виходячи з наведеного, постановлена ухвала є законною, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304,307, 312, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: