Справа № 202/1138/17
Провадження №2-о/202/56/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 квітня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Бондаренко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особи: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його матір, ОСОБА_2. Після її смерті його батько, ОСОБА_3, фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але юридично не оформив своїх спадкових справ. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер його батько, ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, що належало його батькові на момент смерті, в тому числі і на успадковану частину нерухомого майна, що належала матері. Заявник звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у передбачений законом шестимісячний строк, однак Постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що в документах , а саме в свідоцтві про одруження його батьків, виданого Рудо - Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області від 31 січня 1955 року, серія НОМЕР_1, ім'я його матері, ОСОБА_2, вказано, як «ОСОБА_2», а в зазначеному свідоцтві про смерть виданого, 25 квітня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ім'я померлої зазначено як «ОСОБА_2», що не уможливлює доведення родинних відносин між його батьком, ОСОБА_3, та матір'ю, ОСОБА_4, а тому він вимушений звернутися до суду з цією заявою. Просив суд встановити юридичний факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме, встановити факт того, що ОСОБА_2, 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року та проживала за адресою: АДРЕСА_1 є дружиною ОСОБА_3, 1929 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що проживав за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав та просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви від 27.03.2017 року вих. 1135/02-14 просили розглядати справу без їх участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_2, виданого 15 листопада 1955 року Амур-Нижньодніпровським РАЙРАГС м. Дніпропетровська, батьками є: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_2.

Згідно до свідоцтва про укладання шлюбу, виданого 31 січня 1955 року Рудо-Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, актовий запис №6 і прізвище дружини після одруження ОСОБА_3 (а.с.8).

Як зазначив заявник, в свідоцтві про одруження його батьків в імені матері була допущена помилка, так зазначено було «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2». Дівоче прізвище, по-батькові та орган реєстрації шлюбу свідчать про те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_2 є однією і тією ж особою. Однак, таку помилку наразі неможливо усунути, оскільки мати та батько померли, та внести зміни до актового запису неможливо, тому він вимушений звернутися до суду.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право отримання спадщини, яка відкрилася після смерті батька.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

За умовами п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» юридичного, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 426 (а.с.10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, актовий запис № 620 (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до копії спадкової справи №330/2016, заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27 травня 2016 року, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з заявою про прийняття спадщини 27 травня 2016 року звернувся син - ОСОБА_1.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 20 вересня 2016 року, вона відмовилася від права на прийняття належної їй частки у спадщині, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 на користь іншого спадкоємця за законом - сина померлого ОСОБА_1.

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 15.11.2016 року заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на його частку та частку у спільній сумісній власності, яка залишилася після смерті дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку із тим, що така дія буде суперечити чинному законодавству. Зазначено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданого 31.01.1955 року Рудо-Миколаївською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, одружилися ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище ОСОБА_3. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого 25.04.2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції померла зазначена як ОСОБА_2. Тому встановити факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неможливо.

В своїй заяві і в ході судового розгляду та письмовими доказами, зокрема: копією паспорта ОСОБА_2, копією паспорта ОСОБА_3, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, Довідкою Комунального виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 26.05.2016 року №2176, заявник підтверджує той факт, що померла ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є однією і тією самою особою, однак заявник просить суд встановити факт родинних відносин між батьками, а такі члени сім'ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено, тому суд прийшов до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись: 3,7,11, 15, 30,61, 212-215, 256,259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особи: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар