Справа № 191/1276/17
Провадження № 2-о/191/57/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіной О.Г.

за участю присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою КЗ «Синельниківська ЦРЛ2 ДОР» лікаря-фтизіатра ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4, представник заінтересованої особи: ОСОБА_5 про примусове лікування хворого на туберкульоз,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_4, представник заінтересованої особи: ОСОБА_5про примусове лікування хворої на туберкульоз.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має заразну форму туберкульозу. Зміни туберкульозного характеру у легенях виявлені у червні 2016 року. Хворий проходив лікування у обласному протитуберкульозному диспансері та амбулаторно по 01.03.2017 року, коли при контрольному обстежені у мокроті виявлені мікобактерії туберкульозу. Пацієнту рекомендовано було пройти рентгенологічне до обстеження та стаціонарне лікування в обласному протитуберкульозному стаціонарі. Хворий ОСОБА_4 від рекомендованого лікарем фтизіатром до обстеження та стаціонарного лікування відмовився, зазначив, що 24.03.2017 року проходив обстеження у платній лабораторії м. Дніпро, де зі слів хворого підтверджено наявність туберкульозу. Не дивлячись на неодноразове попередження ОСОБА_4, відмовляється від необхідного лікування у спеціалізованому стаціонарі, на контакт з медичними працівниками не йде, що становить загрозу зараження інших осіб.

У звязку з цим, заявник просить примусово направити ОСОБА_4 на лікування до лікувально-профілактичного обєднання «Фтизіатрія», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева,12, строком на 3 місяці.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 враховуючи його стан здоровя, в судове засідання не викликався.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов такого висновку.

Згідно протоколу засідання лікарської комісії «Про удосконалення роботи з туберкульозом в районі при КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» від 14.04.2017 року, на засіданні комісії було встановлено, що ОСОБА_4 потребує стаціонарного лікування, ухиляється від рекомендованого лікування, продовжує виділяти мікобактерії туберкульозу в зовнішнє середовище, тобто має заразну форму туберкульозу, чим становить загрозу на зараження туберкульозом інших осіб, не дотримується встановленого протиепідемічного режиму. Вирішено примусово направити хворого ОСОБА_4 на лікування до обласного протитуберкульозного диспансера строком на 3 місяці.

Пунктами 12, 13 ч.1 ст. 1 Закону України « Про протидію захворювання на туберкульоз» передбачено, що туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Згідно ч. 3 ст.20 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані : дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу мають право, зокрема, на, безоплатну медичну допомогу та належні відповідно до санітарних норм умови перебування під час лікування у протитуберкульозних закладах.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб.

Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого ( ч.4 ст. 11 вищезазначеного Закону).

Згідно ч.2 п.10 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Частинами 1 та 2 ст.286 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

Враховуючи результати аналізів, уникання лікування та своєчасного медичного обстеження, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 становить собою небезпеку для оточуючих, у звязку з чим, підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

На підставі викладеного, ст. ст. 1, 11, 20, 25 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», та керуючись ст. ст. 3, 4, 208, 212-215, 285, 286 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву КЗ «Синельниківська ЦРЛ2 ДОР» лікаря-фтизіатра ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4, представник заінтересованої особи: ОСОБА_5 про примусове лікування хворого на туберкульоз - задовольнити.

Примусово госпіталізувати хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія», що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 12, строком на 3 місяці.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_6