Справа № 766/6075/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Кліментовській О.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Згідно п.2 ч.2, ч.3 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Як вбачається із позовної заяви про розірвання шлюбу вона подана та підписана від імені ОСОБА_2 її представником ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від 10.04.2017 року,посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Частина 1 ст.110 Сімейного кодексу України встановлює, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до абзацу 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК (435-15) про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Дійсно законодавство України передбачає, що фізичні особи мають право самостійно представляти свої інтереси у суді або діяти через представника, повноваження якого закріплені законодавством України, підтверджені відповідним договором про надання правової або юридичної допомоги, а також відображені у відповідній довіреності, наданої фізичною особою повіреному для захисту своїх прав та інтересів.

Так, Цивільно-процесуальний кодекс України передбачає, що сторони, треті особи, особи, які за законом здійснюють захист прав, свобод та законних інтересів інших осіб, заявники та інші заінтересовані особи в окремому провадженні у цивільному процесі можуть брати участь особисто, а також через представників (ч.1 ст.38 ЦПКУ).

Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу (ч.1 ст.40 ЦПК України).

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає із ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін, насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу, проте забороняє представнику ініціювати розірвання шлюбу у судовому порядку, шляхом безпосереднього підписання такого позову.

Позов про розірвання шлюбу може пред'явити опікун, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним.

Суд вважає, що представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з'ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

На думку суду, якщо в процесі судового розгляду справи бере участь лише представник одного, або обох з подружжя без особистої участі фізичних осіб, суд не зможе з'ясувати багато питань, які, на думку Пленуму Верховного суду України, необхідно враховувати, уникаючи формалізму. Жоден із фахівців права, виконуючи роль представника однієї зі сторін, не зможе відповісти судді на питання суто приватного характеру, які, як правило, з'ясовуються протягом судового засідання. Тим більше, що відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Прямої заборони на участь адвоката або представника за довіреністю, в розгляді справи про розірвання шлюбу в законі немає.

З наведеного вбачається, що інститут представництва в категорії таких справ, як розірвання шлюбу, може застосовуватися лише частково.

Тобто сторонам не забороняється звернутися до спеціаліста з сімейного права юриста чи адвоката, який може надати кваліфіковану консультацію як на стадії подачі позову, так і в ході судового розгляду, але він не зможе повністю замінити сторону в судовому процесі.

Розірвання шлюбу, як і в цілому сімейні правовідносини, відноситься до спеціальної категорії справ, які мають свої особливості.

Сімейний кодекс України зазначає, що шлюб може бути припинений внаслідок його розірвання за позовною заявою одного з подружжя (чоловіка або дружини) на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 Сімейний кодекс України).

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що предявлення позовної заяви до суду повинно бути здійснено безпосередньо одним з подружжя.

Таким чином, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, або їх обох за довіреністю останніх, а правила Цивільного кодексу України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Проте в даному випадку ініціювання розірвання шлюбу у судовому порядку, шляхом подання відповідного позову має місце представником позивача ОСОБА_1, що суперечить вимогам ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України та абзацу 2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи поданою особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Дослідивши матеріали справи було встановлено, що позов був поданий та підписаний представником позивача ОСОБА_1, а не позивачем ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, саме шляхом підписання позовної заяви в справі про розірвання шлюбу, суд вважає необхідним позов залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст.38, 40, 119, 207, 210 ЦПК України, ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Розяснити позивачу та його представнику, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з моменту проголошення ухвали суду.

Суддя: С.І.Майдан