Справа № 415/3651/17 Провадження № 2/415/1413/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 7 по вул. Костромська в м.Лисичанську Луганської області та земельної ділянки, на якій розташоване зазначене володіння. 07 липня 2010 року вона подала приватному нотаріусу Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але не встигла оформити спадщини, оскільки у звязку зі смертю приватного нотаріуса ОСОБА_3 спадкова справа, що відкрилася після смерті її чоловіка була передана до Луганського обласного нотаріального архіву та знаходиться в м. Луганську, яке на даний час є непідконтрольною територією українській владі, тому державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та 11 травня 2017р. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Просила позов задовольнити.

Позивач у судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові, додавши, що з 06.02.1971 року перебувала з ОСОБА_5 по день його смерті 13.01.2010 року у зареєстрованому шлюбі. Вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові, додавши, що позивачка в 6-ти місячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу ОСОБА_3, яка померла. Нотаріальна справа була передана до Луганського обласного нотаріального архіву. Потім почалося АТО і оформити спадщину у нотаріуса не надається можливим. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не була присутня, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала письмову заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 06 лютого 1971 року одружилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що зроблено актовий запис № 112. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.15). 13 січня 2010 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 229449 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.1992р., будинок №7 по вул.Костромська в м.Лисичанську належить ОСОБА_5 (а.с.12). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №7 по вул.Костромська м.Лисичанська станом на 27.10.1992р., власником вищевказаного будинку є ОСОБА_5 (а.с.10,11). Згідно копії домової книги на житловий будинок №7 по вул. Костромська м. Лисичанська, власником даного будинку є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1992р. (а.с.5,6). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 141420 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розміщується: Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Костромська, 7 видано ОСОБА_5 на підставі рішення Лисичанської міської ради № 1214 від 29.10.2009 р., є власником 0,0754 га (а.с.16). Відповідно до довідки про склад сімї від 20.06.2017р. №4207, виданої відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради, за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул.Костромська, 7 зареєстровані: ОСОБА_1 дружина, з 16.01.1993р. та ОСОБА_5 власник, з 11.05.1979 року (а.с.17). 07 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 13.01.2010р. (а.с.8). Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 11.052.2017 р. відмовлено ОСОБА_1 в видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після чоловіка ОСОБА_5, 07.03.1948 року, померлого 13 січня 2010 року, оскільки у звязку з смертю приватного нотаріуса ОСОБА_3 її нотаріальний архів був переданий 17 липня 2012 року до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: м.Луганськ, вул.Оборонна, №112а, нотаріус не має можливості запросити зазначену спадкову справу (а.с.7).

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, померлого 13 січня 2010 року і як спадкоємець першої черги має право на спадщину за законом на житловий будинок № 7 по вул. Костромська в м.Лисичанську Луганської області та земельну ділянку, на якій розташоване зазначене володіння. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала у звязку зі смертю приватного нотаріуса ОСОБА_3, оскільки її нотаріальний архів був переданий 17 липня 2012 року до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: м.Луганськ, вул.Оборонна, №112а. На теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкової справи у нотаріальному порядку стосовно нерухомого майна, а саме: житлового будинку № 7 по вул. Костромська в м.Лисичанську Луганської області та земельної ділянки, на якій розташоване зазначене володіння, які належить на праві приватної власності померлому 13 січня 2010 року ОСОБА_5. Той факт, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину, є її місце реєстрації за адресою: буд. № 7 по вул. Костромська в м.Лисичанську Луганської області. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 174, 212-215,218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину, яка складається з житлового будинку №7 по вул. Костромській в м.Лисичанську Луганської області з відповідними господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 13 січня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину, яка складається з земельної ділянки , що розташована за адресою м. Лисичанськ вул.. Костромська, буд 7, площею 0,0754 га, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯН № 141420, зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 13 січня 2010 року

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко