АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5205/17 Справа № 186/85/17 Головуючий у 1 й інстанції - Демиденко С. М. Доповідач - Пищида М.М.
Категорія
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор`євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Першотравенського міського суду від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивачі звернулися із позовом до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є чоловіком позивача та батьком позивачів.
Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 10 листопада 2016 року, вих. №832 від 23 листопада 2016 року, захворювання, що привело до смерті пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Смерть чоловіка та батька, як близької та люблячої людини для позивачів, являється для них до цього часу великим горем, тяжкою втратою, яку нічим неможливо компенсувати та замінити. Для них, ОСОБА_4 , за життя був чуйним, люблячим, порадником в складних життєвих випадках та ситуаціях.
Його передчасна та раптова смерть призвела до порушення звичного образу життя, спричинила постійні болісні душевні страждання, які вимагають від позивачів додаткових зусиль для організації життя, що належним чином має бути компенсовано. Втрата батька не може бути поновлена.
У зв`язку з вищевикладеним позивачі просили суд стягнути з держави Україна в особі Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1000000,00 гривень кожному.
Рішенням Першотравенського міського суду від 31 травня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди відмовлено.
Судові витрати у справі віднесено на рахунок держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 , 1950 року народження, є чоловіком ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в місті Першотравенську, Дніпропетровської області.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №475 виданого 08 вересня 2014 року встановлено, що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок захворювання.
Відповідно до експертного висновку №832 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 23 листопада 2016 року, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_4 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки № 351 від 27 жовтня 2014 року виданої Петропавлівським об`єднаним районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області Сідько В. І. з 05 серпня 1986 року по 07 вересня 1986 року знаходився на спеціальних зборах з ліквідації аварії на ЧАЕС, одержав дозу опромінення та має право на пільги, встановленні законодавством України.
Згідно посвідчення № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , є дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів аварії на ЧАЕС другої категорії та має право на пільги встановленні законодавством України.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за:
пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою; матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.
На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Відповідальність за шкоду, завдану громадянам внаслідок Чорнобильської катастрофи, взяла на себе держава шляхом визначення статусу постраждалих осіб та встановлення пільг, компенсацій і гарантій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку відмовляючи у задоволенні позову, оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено права на відшкодування моральної шкоди.
З`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: