19.04.2017 року Провадження №2/425/152/17
Справа №425/173/17
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Романовського Є.О.,
при секретарі Вада Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Рубіжне, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказали, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі позивачі зареєстровані разом з їх молодшим сином - ОСОБА_3. У грудні 2012 року відповідач почав жити окремо у цивільному шлюбі з іншою жінкою. В наслідок того, що на даний час значно збільшились витрати на комунальні послуги і позивачі бажають оформити субсидію, однак відповідач працює не офіційно та надати довідку про його доходи не має можливості, просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
В судове засіданні відповідач 21.02.2017 року, 09.03.2017 року, 28.03.2017 року та 19.04.2017 року не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, причина неявки не відома.
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення.
19 квітня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.05.2002 року (а. с. 10).
Відповідно до копії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 6, 8).
Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 20.01.2017 року № 201729629 у АДРЕСА_1 зареєстровані співвласники:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 (а.с. 11).
Актом від 23.01.2017 року щодо встановлення факту проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_3 в даній квартирі з грудня 2012 року не проживає (а. с. 12).
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, після встановлення того, що відповідач без поважних причин відсутній понад один рік у зазначеній квартирі, суд приходить до висновку про можливість визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст. ст. 5-11, 57-60, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Рубіжанським міським судом Луганської області шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення до цього суду протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання позивачем апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву не було подано.
У разі подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після закінчення строку на подання ним апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання ним апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Є.О. Романовський