печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Винник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного міста Києва з позовом та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати спільним майном подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об'єкт нерухомості у вигляді квартири № АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на ? частину вказаної квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 29 травня 1999 року по 22 вересня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_1. Згідно договору купівлі-продажу від 31 травня 2011 року квартира була зареєстрована за відповідачем. ОСОБА_1 зазначає, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя у силу вимог ст. ст. 60, 112 СК України. Сторони не можуть дійти спільної згоди щодо поділу вказаного нерухомого майна.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність сторони позивача та зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 1999 року Козятинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року виправлено описку, допущену у заочному рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2009 року, а саме: замінено невірно зазначену дату «22.09.2009 року» на належну «22.09.2014 року».

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно 30 червня 2011 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2011 року.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно вимог ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано квартиру АДРЕСА_1. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем. Однак, у силу вимог ст. 60 СК України спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана під час перебування сторін у шлюбі. Оформлення квартири та державна реєстрація права власності на неї за одним із подружжя не позбавляє її статусу як об'єкту спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки позивач є співвласником спірної квартири, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, він має право на визнання за ним права власності на 1/2 частину цієї квартири.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права власності на ? частину квартири підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, сплачений ним судовий збір у розмірі 8 000 грн. підлягає стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 68, 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру № АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, проживаючого АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 8 000 (вісім тисяч ) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.О. Матійчук