АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/887/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17 січня 2017 року у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

КС «Фортеця» звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати кредитні договори №АЦ-00579 та АЦ-00581 від 07.11.2007 та стягнути солідарно з ОСОБА_6, як позичальника та ТОВ «КПТ «Моринський» та ФГ «Уелсі», як поручителів, кредитну заборгованість в сумі 1134553,50 грн., мотивуючи про те, що між сторонами 07.11.2007 укладені кредитні договори, за яким відповідач ОСОБА_6, як позичальник, отримав кредит в сумі 637027,70 грн. та 692090,00 грн. Внаслідок порушення позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів станом на 02.06.2008 у нього утворилась заборгованість в розмірі 1134553,50 грн., стягнення якої є предметом позову у даній справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 27.12.2016 провадження у справі в частині вимог до ТОВ «КПТ «Моринський» та ФГ «Уелсі» закрито.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17.01.2017 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь КС «Федерація» заборгованість за кредитними договорами №АЦ-00579 та АЦ-00581 від 07.11.2007 в сумі 816209,09 грн., а також розірвано договори кредиту №АЦ-00579 та АЦ-00581 від 07.11.2007, укладені між КС «Федерація» та ОСОБА_6, вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вказує на те, що висновки суду про доведеність факту отримання позичальником кредитних коштів є помилковими, адже відповідні кредитні договори позичальник не укладав та кошти не отримував, а на договорах та видаткових накладних містяться не його підписи; почеркознавча експертиза проведена не була, оскільки оригінали видаткових касових ордерів вилучено у позивача у звязку з проведенням кримінального провадження відносно колишніх посадових осіб кредитної спілки; суд не врахував, що апелянт погашав кредит через касу кредитної спілки, де йому повідомляли суму боргу станом на день погашення та не знав, що сплачує кошти за двома договорами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позичальником не виконано належним чином свої зобовязання за договором кредиту, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість, яку належить стягнути у судовому порядку з урахуванням здійсненого позичальником погашення після звернення з цим позовом до суду.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2007 між КС «Федерація» та ОСОБА_6, як позичальником, укладено договір кредиту №АЦ-00579 за умовами якого спілка надала кредит позичальнику в розмірі 593 088,00 грн. на розвиток бізнесу, строком на дванадцять місяців (з 07.11.2007 по 07.11.2008), за користування кредитом сторони встановили плату в розмірі 42% річних, яка здійснюється за час користування кредитом відповідно до договору. Строк і порядок погашення кредиту та відсотків передбачений додатком №1 до договору, який передбачає щомісячні платежі на погашення відсотків та тіла кредиту.

07.11.2007 позичальник отримав кредитні кошти в сумі 593088,00 грн., що підтверджується відповідним видатковим касовим ордером /а.с.18 т.1/.

25.12.2007 на умовах укладеного договору №АЦ-00579 відповідач отримав від КС «Федерація» ще 44000,00 грн.

Отже суд першої інстанції, виходив з того, що загальна сума загальна сума кредитних коштів, отриманих відповідачем на підставі договору кредиту №АЦ-00579 складає 637088,00 грн.

Також 07.11.2007 між КС «Федерація» та ОСОБА_6, як позичальником, укладено договір кредиту №АЦ-00581 про надання КС «Федерація» на користь позичальника кредитних коштів в сумі 592090,00 грн. на тих самих умовах, що і договір №АЦ-00579 /а.с.11-12 т.1/.

На підставі зазначеного договору 07.11.2007 позичальник отримав кредитні кошти в сумі 592090,00 грн., що підтверджується відповідним видатковим касовим ордером /а.с.19 т.1/.

Крім того, 18.12.2007 на умовах укладеного договору №АЦ-00581 позичальник отримав від КС «Федерація» ще 100000,00 грн. кредитних коштів.

Отже, суд першої інстанції при винесенні свого рішення, виходив з того, що загальна сума кредитних коштів, отриманих відповідачем на підставі договору кредиту №АЦ-00581 складає 692090,00 грн.

На виконання зобовязань за договором кредиту №АЦ-00579 відповідачем за період з 07.12.2007 по 02.06.2008 (дата надходження позову до суду) сплачено 35700,00 грн. (платіж 28.12.2007). З 02.06.2008 по теперішній час відповідачем також здійснено сплату коштів на погашення кредитної заборгованості на загальну суму 147550,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем суду квитанціями /а.с.183-185 т.1/.

На виконання зобовязань по договору кредиту №АЦ-00581 відповідачем за період з 07.12.2007 по 02.06.2008 (дата надходження позову до суду) сплачено 500000,00 грн., що визнається позивачем та підтверджується відповідною квитанцією /а.с.186 т.1/. З 02.06.2008 по теперішній час відповідачем також здійснено сплату коштів на повернення кредитної заборгованості на загальну суму 116999,19 грн., що підтверджено відповідними квитанціями /а.с.186-188 т.1/.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду в частині визначення розміру стягнутої з відповідача судом заборгованості до договорами кредиту виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Далі, згідно ст. 1 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Частиною 1 статті 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 ЗУ «Про кредитні спілки» кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать, зокрема, кредитні спілки; п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» - кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик; п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» - фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів у нього виникла заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 02.06.2008 заборгованість відповідача по договору кредиту №АЦ-00579 складає 837570,20 грн., яка складається з такого: кредит 637027,70 грн.; відсотки 114777,40 грн.; додаткові відсотки 20680,23 грн.; пеня за прострочення виконання зобовязань 27829,06 грн.; упущена вигода 37255,82 грн. /а.с.131 т.1/. За договором кредиту №АЦ-00581 заборгованість відповідача станом на 02.06.2008 складає 296983,30 грн. і складається з такого: кредит 237413,70 грн.; відсотки 39776,52 грн.; додаткові відсотки 3253,68 грн.; упущена вигода 16539,40 грн. /а.с.132 т.1/

З наведених вище підстав колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність у позичальника перед кредитодавцем (позивачем) заборгованості по кредитним договорам у звязку з неналежним виконанням своїх договірних зобовязань.

Однак, суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості за обома кредитними угодами, не врахував того, що при укладенні 07.11.2007 між КС «Федерація» та ОСОБА_6, договору кредиту №АЦ-00579 сума кредиту була обумовлена в розмірі 593 088,00 грн., а за договором кредиту №АЦ-00581 про надання КС «Федерація» на користь позичальника кредитних коштів в сумі 592 090,00 грн., доказів про укладення додаткових чи будь-яких інших угод про надання додаткових коштів , в інших розмірах , ніж передбачено вказаних договорами сторонами не укладалось.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на їх користь коштів в розмірі більшому, ніж передбачено умовами укладених між сторонами кредитних угод, а саме : 44000,00 грн. від 25.12.2007 та 100000,00 грн. від 18.12.2007, є незаконними та належним чином необґрунтованим, тому не підлягають до задоволення за безпідставністю вимог.

Крім цього, колегія суддів вважає помилковим визначений судом першої інстанції розмір сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення ним заборгованості за договорами кредиту, оскільки з належних та допустимих доказів по справі, зокрема платіжних квитанцій та копій особових карток позичальника (т.1 а.с.194-195) достовірно вбачається, що відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №АЦ-00581 від 07.11.2008 року загалом сплатив КС «Федерація» 603 510 грн., та за договором кредиту № АЦ-00579 від 07.11.2008 року 180 249,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку необхідність зміни рішення суду в частині стягнення розміру заборгованості з відповідача на користь КС «Федерація» та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_6 кошів в сумі 37 156,68 грн. в якості погашення боргу за договором кредиту №АЦ-00581 від 07.11.2008 року та 469 157,33 грн. в якості погашення боргу за договором кредиту №АЦ-00579 від 07.11.2008 року, загалом за двома договорами - 506 314,01 грн., знайшли своє підтвердження належними допустимими доказами по справі, а тому підлягають до задоволення.

Одночасно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог в частині вимог про стягнення з відповідача коштів в рахунок відшкодування упущеної вигоди, як належним чином необґрунтованих,тому таких, що не підлягають до задоволення.

При цьому колегія суддів відхиляє апеляційні доводи з посиланням на те, що відповідні кредитні договори позичальник не укладав та кошти не отримував, а на договорах та видаткових накладних містяться не його підписи, оскільки всупереч положенням ч.1 ст.60 ЦПК України про те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, їх не підтверджено доказами.

Колегія суддів враховує, що позичальник частково виконував свої кредитні зобовязання за обома договорами (про що був обізнаний), що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів із зазначенням реквізитів обох договорів (а.с.183-188 т.1).

У аспекті наявності доведеного часткового виконання позичальником його договірних зобовязань за обома договорами кредиту, про які він був обізнаний, колегія суддів вважає, що сама по собі неможливість проведення у даній справі судової почеркознавчої експертизи у звязку з відсутністю оригіналів видаткових касових документів, однак за наявності при цьому оригіналів кредитних угод в матеріалах даної справи, необхідних для експертного дослідження, про що вказує апелянт, не може свідчити про помилковість висновків суду у даній справі, адже фактично кредитні правовідносини між сторонами справи мали місце, що доведено доказами.

При цьому, відповідачем взагалі не ставилося перед судом питання щодо визнання вказаних кредитних договорів в установленому законом порядку недійсними (нікчемними), з підстав, визначених законом.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17 січня 2017 року у даній справі слід змінити, зменшивши розмір стягнутої судом першої інстанції загальної заборгованості за договорами кредиту з 816 209,09 грн. до 506 314,01 грн., відповідно, за договором кредиту №АЦ-00581 від 07.11.2008 року підлягає до стягнення -37 156,68 грн., за договором кредиту №АЦ-00579 від 07.11.2008 року - 469 157,33 грн. в решті рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задоволити частково .

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 17 січня 2017 року у цивільній справі за позовом кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором змінити, зменшивши розмір стягнутої судом першої інстанції загальної заборгованості за договорами кредиту .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь кредитної спілки «Федерація» в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №АЦ-00581 від 07.11.2008 року 37 156,68 грн., за договором кредиту №АЦ-00579 від 07.11.2008 року - 469 157,33 грн., всього - 506 314,01 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :