У Х В А Л А

Справа №377/435/17

Провадження №2/377/298/17

28 вересня 2017 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Щуковській А.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 12500 доларів США, що еквівалентно на момент подачі позову 328875 гривень.

В судовому засіданні представником позивача подано заяву позивача про забезпечення позову, в якій вона просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення «Б», загальною площею 104,0 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 5 на проспекті Дружби народів в м.Славутич Київської області, яке належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1; заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти певні дії розпоряджатися приміщенням «Б», загальною площею 104,0 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 5 ( пять) на проспекті Дружби народів в м.Славутич Київської області.

Заява обґрунтована тим, що відповідач має боргові зобовязання перед стягувачами, внаслідок чого існує вірогідність погашення боргу відповідача перед стягувачами внаслідок розпорядження майном до вирішення спору у даній цивільній справі. Крім того, існує реальна загроза того, що відповідач з метою уникнення виконання рішення суду по даній справі, може незаконно відчужити вищезазначене нежиле приміщення, що в свою чергу значно утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Обговоривши в судовому засіданні заяву про забезпечення позову, вислухавши думку позивача та її представника, які підтримали дану заяву, та думку відповідача і її представника, які заперечували проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на її безпідставність, в звязку з тим, що в заяві не вказано вартість майна, на яке позивач просить накласти арешт, арешт на дане нежитлове приміщення вже накладено у двох інших справах, а також позивачем сплачено судовий збір лише з однієї вимоги, дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Подана заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Пунктом 2 частини першої вказаної статті передбачено, що позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії є окремими видами забезпечення позову, що випливає як із змісту ч.1 ст.152 ЦПК України, так і із змісту ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 97091535, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2242, посвідченого 28.12.2012 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, належить на праві приватної власності приміщення «Б», розташоване за адресою: Київська область, м.Славутич, проспект Дружби народів, будинок 5.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 виник спір щодо повернення боргу за договором позики в сумі 12500 доларів США, що еквівалентно на день подачі позовної заяви 328875 гривень.

З поданої заяви та доданих документів вбачається, що відповідач є боржником у декількох виконавчих провадженнях, що нею не заперечувалося.

За таких обставин, зясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає, що погашення боргу відповідача перед іншими стягувачами внаслідок розпорядження належним їй майном до вирішення спору у даній справі, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому необхідно накласти арешт на зазначене приміщення та заборонити відповідачеві вчиняти певні дії розпоряджатися цим приміщенням.

При цьому суд, виходячи з характеру майна і ціни позову вважає співмірним накладення арешту на приміщення «Б», розташоване за адресою: Київська область, м.Славутич, проспект Дружби народів, будинок 5 із заявленими позивачем вимогами та не погоджується з доводами представника відповідача про необхідність зазначення вартості майна в заяві про забезпечення позову, оскільки така вимога не передбачена ч.2 ст.151 ЦПК України.

Вжиті заходи забезпечення позову не перешкоджають господарській діяльності відповідача, яка є фізичною особою-підприємцем, у даному приміщенні.

Накладення арешту на вказане приміщення у інших справах за участю цих сторін не є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у цій справі.

Доводи представника відповідача про необхідність сплати позивачем судового збору на подачу заяви про забезпечення позову за кожну вимогу, яка вказана в цій заяві, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до пп. 4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» обєктом справляння судового збору є заява про забезпечення позову, а не окрема вимога цієї заяви.

Виходячи з викладеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на приміщення, «Б», загальною площею 104,0 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 5 на проспекті Дружби народів в м.Славутичі Київської області, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1( РНОКПП НОМЕР_1).

Заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1( РНОКПП НОМЕР_1) вчиняти певні дії розпоряджатися приміщенням Б», загальною площею 104,0 кв.м., що знаходиться в будинку під номером 5 на проспекті Дружби народів в м.Славутичі Київської області, яке належить їй на праві приватної власності.

Копію ухвали вручити позивачеві для предявлення її до виконання та відповідачеві довідома.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Н. Ф. Теремецька