Справа № 127/4958/17
Провадження № 2/127/2608/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру часток співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, в якому просить визначити, що розмір частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м. Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, становить по 1/4 ідеальної частки земельної ділянки кожному.

Позов мотивовано тим, що позивач у справі є дружиною відповідача ОСОБА_2, рідною сестрою ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4, померлого 07.07.2016 року. Всі вони за життя ОСОБА_4А були співвласниками домоволодіння №37 по 2-му провул. Хмельницького шосе, а саме ОСОБА_4 за життя належало 19/100 часток домоволодіння, ОСОБА_3 29/50 часток, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23/50 часток. Зазначене будинковоління знаходиться на земельній ділянці площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, співвласниками якої в державному актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №333039 зазначено ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За життя ОСОБА_4 всі співвласники користувалися однаковими за розмірами частками зазначеної земельної ділянки, їх частки були рівними, однак така домовленість користування земельною ділянкою не була закріплена документально.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого, її сестра ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_1 До складу спадщини ОСОБА_4, в тому числі, входить і належна померлому частина земельної ділянки. Нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку померлого в будинковолодінні, однак було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку належної померлому земельної ділянки, оскільки неможливо визначити розмір такої частки померлого у спільній сумісній власності на земельну ділянку.

Позивач позбавлена можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечили проти задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, зважає на наступне.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання позову відповідачами не порушує права та інтереси третіх осіб, виходячи з наступних підстав.

Батьком позивача ОСОБА_1 (до укладення шлюбу «Сорока») є ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯИ №961223, виданого Шкуринецькою сільською радою Вінницького району 23.02.1953 року (а.с.5-6).

Позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої власності належить 23/50 часток будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провул. Хмельницького шосе, 37, згідно свідоцтва про право особистої власності на будови №158, виданого Ленінським райвиконкомом народних депутатів м. Вінниці 26.02.1987 року (а.с.8).

Згідно технічного паспорту на зазначене будинковолодіння відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить 29/50 часток цього будинковолодіння, померлому ОСОБА_5 за життя належало 19/100 часток (а.с.11-13).

ОСОБА_4 помер 07.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №349901, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07.07.2016 року (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Позивач як спадкоємець першої черги звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, де 27.02.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 19/100 часток домоволодіння, житлових будинків з господарськими будівлями і спорудами №37, що знаходиться по 2-му провул. Хмельницького шосе в місті Вінниці, які належали померлому на праві власності (а.с.9,15). Право власності на зазначене успадковане майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку (а.с.10).

Померлому за життя разом із позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, частка у спільній сумісній власності кожного співвласника не визначена (а.с. 14).

Державний нотаріус Першої вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 після звернення позивача до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, після померлого ОСОБА_4, яку мотивувала тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку зазначеної земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлого (а.с.16).

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на рівність часток співвласників.

Визначаючись щодо цих позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, а також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, підлягає задоволенню, та суд зазначає, що на день смерті ОСОБА_4 його частка становила 1/4 ідеальну частку земельної ділянки, частка ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становила 1/4 частку кожного як на день смерті ОСОБА_4 рівно як і становить на день ухвалення рішення судом. При цьому, суд враховує, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи викладені вище обставини, зокрема, що позивач є спадкоємцем першої черги, суд дійшов висновку, що позивач є належним позивачем, який не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 321, 328, 355, 357, 368, 372, 1222, 1223, 1261 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 212-215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_4, який помер 07.07.2016 року в м.Вінниці, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, зареєстровану 21.10.2009 року за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №333039, виданого на імя ОСОБА_1 із зазначенням ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як співвласників земельної ділянки, на день його смерті становила 1/4 ідеальну частку земельної ділянки.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0907 га, кадастровий номер :02:046:0041, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в м.Вінниці по 2-му провул. Хмельницького шосе, 37, зареєстровану 21.10.2009 року за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №333039, виданого на імя ОСОБА_1 із зазначенням ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як співвласників земельної ділянки, становить по 1/4 ідеальній частці земельної ділянки кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: