Справа № 185/5904/17
Провадження № 2/185/3304/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградська товарна біржа, Троїцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградська товарна біржа, Троїцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, в якому просять суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами, укладений 11 червня 1998 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер - 6/09ф-НД, між ними з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони.

В обґрунтування пред'явленого позову позивачі посилалися на те, що 11 червня 1998 року між ними та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1. Цей договір купівлі-продажу нерухомого майна був складений та зареєстрований Павлоградською товарною біржею 11 червня 1998 року, реєстраційний номер - 6/09ф-НД. Їм на руки був виданий договір купівлі-продажу нерухомого майна і в подальшому вони стали власниками зазначеного будинку, зареєстрували дану угоду в КП Павлоградське МБТІ. Ними були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто вони прийняли майно та сплатили за нього відповідачу належну за договором грошову суму. Відповідач у свою чергу втратив інтерес до цього правочину та не бажає посвідчувати зазначений договір нотаріально.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Представник третьої особи Павлоградської товарної біржі в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 т. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. п. 1, 4 Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Павлоградській товарній біржі 11 червня 1998 року, продавець ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_5, яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2, купили житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами, у ОСОБА_3 за 500 грн. Пунктом 5 даного договору засвідчено, що зазначений житловий будинок до цього часу нікому не проданий, не подарований, у спорі та під забороною не знаходиться.

Таким чином, сторони відповідно до вимог ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання вказаного договору, виконали вказану норму матеріального права та вимоги ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час укладання договору, сторони повністю виконали угоду і в цьому випадку суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин - 11 червня 1998 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Статтею 49 вказаного закону передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 50 даного закону власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачів доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 174, 210-215, 224-228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградська товарна біржа, Троїцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити в повному обсязі.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 34,5 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами, укладений 11 червня 1998 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер - 6/09ф-НД, між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони - визнати дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя В.М. Бондаренко