справа № 361/4451/17
провадження № 2/361/2551/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Пальчак Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та дружину,

в с т а н о в и в :

26 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, та аліменти на неї як дружину, з якою проживає їхня дитина, у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення трьох років сином ОСОБА_6.

В обґрунтування позову зазначала, що з 02 серпня 2014 року вона та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. На даний час подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин відповідач ОСОБА_4 участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вік дитини, працювати вона можливості не має, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, у зв'язку з чим має право на утримання від чоловіка. Відповідач є особою працездатного віку, працює та отримує заробітну плату, тому він повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов про стягнення з нього аліментів на дитину та дружину він визнає, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 із 02 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб між ними судом не розірваний. Їхній син ОСОБА_6 проживає з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідач ОСОБА_4 участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги дитині та дружині, яка на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років, не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто.

У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4, будучи працездатною особою, добровільно матеріальної допомоги малолітньому сину ОСОБА_6 та дружині, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, добровільно не надає, позов визнав повністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, оскільки загальний розмір аліментів не перевищує 50 відсотків заробітної плати відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

У ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дружину в розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення трьох років сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.