справа № 361/4346/17
провадження № 4-с/361/54/17
УХВАЛА

Іменем України

09 листопада 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, заінтересована особа: ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство Родовід Банк (далі Банк або ПАТ Родовід Банк) звернулося до суду зі скаргою, у якій просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ ДВС) ОСОБА_4 та скасувати винесену нею постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 березня 2017 року у виконавчому провадженні № 48346059.

В обґрунтування вимог скарги зазначало, що 13 листопада 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі № 361/3573/14-ц за позовом ПАТ Родовід Банк до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

15 червня 2015 року на підставі вказаного рішення суду Банк отримав виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_3 суми заборгованості, на підставі якого державним виконавцем Відділу ДВС було відкрито виконавче провадження № 48346059 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

22 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, посилаючись на те, що у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення суми заборгованості.

Копію цієї постанови Банк одержав 05 липня 2017 року.

Як стягувач у зазначеному виконавчому провадженні ПАТ Родовід Банк вважає, що вказана вище постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 48346059 винесена головним державним виконавцем Турчиною О.С. незаконно, з порушенням норм матеріального права. Державним виконавцем не вчинено усіх передбачених законом дій для виконання рішення суду, а тому постанова підлягає скасуванню.

Представник заявника ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити скаргу.

Головний державний виконавець Відділу ДВС ОСОБА_4, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та заперечення на скаргу, у яких зазначала, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена обґрунтовано, державним виконавцем вчинені усі необхідні дії щодо виявлення майна боржника та виконання судового рішення. Просила суд у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд він не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі № 361/3573/14-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2008 року в розмірі 15777 євро 42 центи, що за курсом Національного банку України станом 06 жовтня 2014 року складає 257748 грн. 14 коп., і 149149 грн. 90 коп., а також судові витрати в розмірі 302 грн. 96 коп.

15 червня 2015 року на підставі цього рішення суду Банк отримав виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, який предявлено до Відділу ДВС для примусового виконання.

05 серпня 2015 року головним державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження № 48346059 з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ПАТ Родовід Банк суми заборгованості та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

08 лютого 2016 року головним державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_7 було винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_3 автомобіля марки Huyndai Tucson, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

22 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь ПАТ Родовід Банк суми заборгованості винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, оскільки згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та акту державного виконавця майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення суми боргу, не виявлено, відповідно до відповіді ОДПІ інформація щодо сплачених боржником податків відсутня, згідно з довідкою управління ПФУ боржник на обліку не перебуває.

Також у постанові зазначено, що згідно із повідомленням Територіального сервісного центру 3243 регіонального сервісного центру МВС у Київській області зареєстрований за боржником транспортний засіб, оголошений постановою державного виконавця від 08 лютого 2016 року в розшук, станом на 22 березня 2017 року не розшукано.

Вказану вище постанову стягувачем ПАТ Родовід Банк одержано 05 липня 2017 року.

Не погоджуючись з даною постановою державного виконавця, стягувач ПАТ Родовід Банк подало до суду зазначену скаргу, у якій просило скасувати цю постанову державного виконавця, посилаючись на бездіяльність державного виконавця та не вчинення державним виконавцем усіх передбачених законом виконавчих дій щодо виконання судового рішення.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що відомості щодо належності боржнику ОСОБА_3 на праві власності майна відсутні.

Відповідно до повідомлень органів Пенсійного фону України від 17 лютого 2017 року боржник ОСОБА_3 на обліку не перебуває, відомості щодо місця його роботи відсутні, пенсійних виплат він не отримує.

Згідно із повідомленням Державної фіскальної служби України від 20 лютого 2017 року боржник ОСОБА_3 на обліку в органах державної податкової служби не перебуває.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч. 3 ст. 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У п. 7 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Із оскаржуваної стягувачем ПАТ Родовід Банк постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 48346059 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованості за кредитним договором вбачається, що дана постанова головним державним виконавцем Турчиною О.С. винесена відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, тобто на підставі того, що належний боржнику ОСОБА_3 транспортний засіб автомобіль марки Huyndai Tucson, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, протягом року не розшукано.

Також у цій постанові вказано про те, що зазначений вище виконавчий лист може бути предявлений до виконання повторно у строк до 22 березня 2020 року.

За змістом ч. 4 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Доказів того, що оголошений постановою від 08 лютого 2016 року головного державного виконавця Відділ ДВС у розшук належний боржникові ОСОБА_3 транспортний засіб автомобіль марки Huyndai Tucson, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, виявлено стягувачем чи іншими особами, суду не надано.

Не містить скарга і посилання на докази того, що у боржника ОСОБА_3 є інше майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення суми заборгованості.

Доводи стягувача ПАТ Родовід Банк у скарзі про те, що у даному випадку має місце бездіяльність державного виконавця та недбале виконання ним своїх обовязків, будь-якими доказами не підтверджуються.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що державним виконавцем вчинені передбачені законом заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, однак такого не виявлено, оголошений в розшук, належний боржникові транспортний засіб, протягом року не розшукано, заробітна плата чи інші доходи у боржника відсутні, суд дійшов висновку, що дії головного державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_4 та винесена нею постанова про повернення виконавчого документа стягувачу ґрунтуються на вимогах закону, підстав для скасування цієї постанови суд не вбачає, тому скарга ПАТ Родовід Банк задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу стягувача ПАТ Родовід Банк на те, що згідно із ч. 5 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження повернення стягувачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку суми заборгованості за кредитним договором не перешкоджає повторному предявленню стягувачем виконавчого листа до виконання в строк до 22 березня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212 215, 383 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк, заінтересована особа: ОСОБА_3, на бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.