Єдиний унікальний номер 242/1440/17 Номер провадження 22-ц/775/1384/2017
Головуючий у 1-ій інстанції Черков В.Г.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Агєєва О.В., Курило В.П.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2017 року позивач - Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (далі УСЗН) пред'явив позов ОСОБА_2 про стягнення надміру отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН. На підставі заяви відповідача, управлінням було призначено грошову допомогу на періоди з 07.09.2015 року по 06.11.2015 року в розмірі 442 грн. 00 коп. на місяць, з 07.11.2015 року по 06.01.2015 року в розмірі 221 грн. 00 коп. на місяць. Відповідач при зверненні, надав заяву, в якій зазначив, що у неї або членів його сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної організації немає. Проте вході перевірки встановлено факт наявності у володінні ОСОБА_2 1/3 частки квартири, що розташована на підконтрольній Україні території, а саме за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності виданого КП «Сервіскомуненерго» Миколаївської міської ради. Отже, відповідач подав недостовірну інформацію щодо наявності у неї нерухомого майна у власності, у зв`язку з чим рішенням начальника УСЗН від 21.09.2016 року вирішено утримати з ОСОБА_2 занадто отримані кошти, але добровільно відповідач повернути надміру перераховані їй кошти не бажає, а тому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь УСЗН Селидівської міської ради переплачену суму щомісячної адресної допомоги за період з 07.09.2015 року по 06.01.2016 року у розмірі 1 324 грн. 57 коп.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року в задоволенні позову УСЗН відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом в порушенням ст. 10 ЦПК України не були з'ясовані усі обставини справи із застосуванням засад змагальності та дослідження доказів. Також, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що пунктом 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, в редакції, що чинна на час звернення відповідача з заявою про призначення грошової допомоги, було встановлено, що у заяві про призначення грошової допомоги окрім іншого, зазначається «наявність у будь-якого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції».

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою УСЗН Селидівської міської ради № 16865 від 28.10.2016 року та їй проводилось нарахування адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі за періоди з 07.09.2015 року по 06.11.2015 року в розмірі 442 грн. 00 коп. на місяць, з 07.11.2015 року по 06.01.2015 року в розмірі 221 грн. 00 коп. на місяць (а. с. 4).

Відповідно до заяви № 2042 від 07.09.2015 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що складена ОСОБА_2, адресованої до УСЗН Селидівської міської ради, заявник просить призначити щомісячну адресну допомогу для покриття витрат, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а. с. 9-10).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14.09.2015 року, УСЗН призначило ОСОБА_2 грошову допомогу на періоди з 07.09.2015 року по 06.11.2015 року в розмірі 442 грн. 00 коп. на місяць, з 07.11.2015 року по 06.01.2015 року в розмірі 221 грн. 00 коп. на місяць (а. с. 8).

Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності виданого КП «Сервіскомуненерго» Миколаївської міської ради (а. с. 6-7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на теперішній час м. Миколаївка Миколаївської міської ради (м. Слов'янськ) згідно із затвердженим переліком є територією, де проводилася антитерористична операція, тому наявність у відповідача на праві власності житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначення адресної допомоги.

З вказаним висновком суду першої інстанції можна погодитися, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернулася з заявою про взяття її на облік до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчих органів у м. Селидове 02.09.2015 року та 07.09.2015 року подала заяву про призначення адресної допомоги. (а. с. 9-11)

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 надміру сплачену суму адресної допомоги, що була виплачена за період з 07.09.2015 року по 06.01.2016 року.

Механізм видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі - довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується).

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки особа, яка переміщується, звертається із заявою встановленої форми до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі - уповноважені органи).

З заяв, що подані відповідачем, вбачається, що вона на час звернення була зареєстрована у м. Донецьку, а фактично проживала у м. Селидове (а. с. 9 - 11).

Щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються, після взяття їх на облік та отримання довідок про взяття на облік в уповноважених органах. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю (пункти 2, 3, 5 Порядку № 505).

З моменту введення в дію Порядку № 505 абзац дев'ятий пункту 5 мав таку редакцію: «у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції».

Така редакція діяла до 24.04.2015 року, а з змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212, він був викладений так: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції», а саме в абзаці дев'ятому пункту 5 та в абзаці другому пункту 6 слова «у володінні» замінені словами «у власності».

Постановою від 8 квітня 2015 р. № 257 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505», що набула законної сили 15.05.2015 року, у назві та тексті Порядку слова «територія України та райони проведення антитерористичної операції» в усіх відмінках замінені словами «територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» у відповідному відмінку.

В редакції Порядку № 505, що діяла на момент звернення відповідача з заявою, у абзаці дев'ятому пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212) було зазначено: «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 р. № 636 абзац дев'ятий пункту 5 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. № 212), виключено. Така редакція Порядку діяла з 09.09.2015 року.

Постановою КМУ від 7 жовтня 2015 р. № 810 «Про внесення зміни до пункту 5 Порядку № 505» абзац десятий був викладений в такій редакції (в дії з 18.12.2015 року): «наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

З 03.06.2017 року відповідно до Постанови КМУ від 31 травня 2017 р. № 370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац десятий діє в наступній редакції: «наявність у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення / частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Тобто до 03.06.2017 року в заявах про взяття на облік та про виплату щомісячної адресної допомоги не потрібно було вказувати про наявність житла, яке розташоване в районах проведення антитерористичної операції, про що обґрунтовано зазначив у рішенні суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно із пунктом 5 статті 11 цього закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено і м. Слов'янськ.

Проте дію цього розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р, в якому не зазначено підстави його прийняття.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнані такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Відповідно до п. 23 цього Переліку по Донецькій області до таких населених пунктів відноситься м. Слов'янськ.

Судом встановлено, що відповідач має у власності 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, тобто в районі проведення антитерористичної операції.

Як передбачено п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

З огляду на викладене, відповідачу була правомірно призначена щомісячна адресна допомога, тому підстави для її стягнення, як виплаченої надміру, відповідно до п. 11 Порядку відсутні.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановивши обставини по справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради відхилити.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: О.В. Агєєв

В.П. Курило