Головуючий суду 1 інстанції - Попова О.М.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 437/4366/14-ц
Провадження № 22ц/782/693/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Назарової М.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Єгорової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.08.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №437/4366/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_3, третя особа - ВДВС Свердловського МУЮ про звільнення з-під арешту майна відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї, вважаючи, що суд порушив норми процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованність оскаржуємої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що в липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №437/4366/14-ц за його позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_3, третя особа - ВДВС Свердловського МУЮ про звільнення майна з-під арешту.

В обгрунтування заяви ОСОБА_2 посилався на те, що 27.03.2014 року він звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська із позовною до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Луганської філії АТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_3, третя особа - ВДВС Свердловського МУЮ про звільнення з під арешту майна, за якою 23 травня 2014 року суддею Золотарьовим О.Ю. було відкрито провадження (справа №437/4366/14-ц) та призначено попереднє судове засідання, яке не відбулося у зв'язку з початком антитерористичної операції у м. Луганську. Через проведення в м. Луганську АТО відсутня будь-яка інформація про місцезнаходження зазначеної цивільної справи, що дає підстави вважати про втрату її матеріалів.

Предметом відновлення є всі процесуальні документи, що містилися у втраченій цивільній справі.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області, якому відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ передано підсудність справ Ленінського райсуду м. Луганськ, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 406 ЦПК України зробив висновок про те, що втрачене до закінчення судового розгляду провадження не підлягає відновленню у встановленому розділом 1Х ЦПК України порядку, і суду не надано доказів того, що розгляд зазначеної цивільної справи закінчився ухваленням рішення або що провадження у справі закрите, справа із Ленінського районного суду м. Луганська до Сватівського районного суду Луганської області не передавалася. Заявник може в цьому випадку пред'явити новий позов.

Проте, такий висновок суду не відповідає вимогам цивільного процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Вимогами ст. 405 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. До заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.

Таким чином, законодавець чітко визначає, що предметом відновлення є лише провадження у цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, визначає коло осіб, що можуть звернутися із відповідною заявою, та вимоги до змісту заяви.

Статтею 406 ЦПК України врегульовано наслідки недодержання вимог до змісту заяви, відмову у відкритті провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Зокрема, норми ч. 3 ст. 406 ЦПК України передбачає, що не підлягає відновленню судове провадження, яке втрачене до закінчення судового розгляду.

Проте, законодавчо не врегульовано питання щодо наслідків подання заяви про відновлення провадження у справі, розгляд якої не закінчено ухваленням рішення по суті справи або закриттям провадження.

Узагальнюючи практику розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу на те, що це питання розкрито у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», де зазначено, що суд відмовляє у відкритті провадження, якщо воно не було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження у справі.

У зв'язку з цим правильною визнано практику судів, які, встановивши зі змісту заяви факт незавершеного провадження, відмовляють у відкритті провадження у справі з посиланням на ст. 402-406 ЦПК та п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК, а не повертають її заявникові за аналогією з ч. 3 ст. 121 ЦПК.

Як свідчать матеріали справи, суд за наявності незакінченого розглядом судового провадження, в порушення вимог ст. 402 ЦПК України відкрив провадження за заявою про його відновлення.

Крім того, відповідно до ст. 408 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження суд або ухвалює рішення про його відновлення або за недостатністю зібраних матеріалів закриває розгляд заяви і роз'яснює право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Отже, законодавець взагалі не визначає можливості відмови у задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження, що зроблено судом.

Тому слушними є доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зважаючи на вказані порушення судом процесуального законодавства яке під час відкриття провадження за заявою ОСОБА_2, так і під час розгляду його заяви, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання про можливість розгляду вказаної заяви на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 16 серпня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: