АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4713/17 Головуючий 1 інст. Островська Н.І.
Справа № 637/1174/16-ц Доповідач Котелевець А.В.
Категорія: спадкові
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Кружиліної О.А., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку на підставі права на спадщину за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12 червня 2017 року,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд до Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з уточненим в подальшому позовом та просив :

- визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,1136 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва з нерозподілених земельних часток (паїв) по реформованому КСП «Комуніст», розташовану на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі прийняття ним спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 04 листопада 2015 року;

- зобовязати Шевченківську районну державну адміністрацію Харківської області та Аркадівську сільську раду Шевченківського району Харківської області виділити йому земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва площею 5,1136 га з земель резервного фонду Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

В обґрунтування позивач вказав, що його матері ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 5,1136 га, кадастровий номер: :02:000:0324, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 564729, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області 28 серпня 2006 року.

За життя ОСОБА_2 було зроблено заповіт, яким вона заповіла вказану земельну ділянку йому.

04 листопада 2015 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті позивач у встановлений законом термін звернувся до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки спірна земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 117694, виданого згідно з розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2004 року № 328.

Представники Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зокрема зазначає, що справа розглянута за його відсутності та відсутності його представника.

Відповідачі рішення суду першої інстанції не оскаржили, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірною є земельна ділянка площею 5,1136 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, розташована на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Власником даного майна була ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 564729, виданого Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області 28 серпня 2006 року на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 11 липня 2006 року № 222 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05.

Згідно з Свідоцтвом І-ВЛ № 515007, виданим Виконавчим комітетом Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області 05 листопада 2015 року ОСОБА_2 померла 04 листопада 2015 року.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповіла йому вказану земельну ділянку.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 квітня 2016 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04 листопада 2015 року, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, як між матірю та сином.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (1233 ЦК України).

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина 1 статті 1235 ЦК України).

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини (частини 1, 4 статті 1236 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Після смерті матері ОСОБА_2 позивач у встановлений законом термін звернувся до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, оскільки спірна земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 117694, виданого згідно з розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2004 року № 328.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 1216, 1218 ЦК України, позивач звернувся у суд першої інстанції з відповідним позовом.

Разом з тим, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 117694, виданим на підставі розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2004 року № 328 ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 5,1136 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (статті 316, 328 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Право власності ОСОБА_3 на час розгляду справи ніким не оспорено, Державний акт, на підставі якого вона набула право власності на спірну земельну ділянку, в судовому порядку недійсним не визнаний.

За вказаних обставин, спірна земельна ділянка не може бути віднесена до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 у звязку з чим, правові підстави для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за ОСОБА_1 відсутні.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності відповідача та його представника не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надав доказів, які б вплинули на нову оцінку суду першої інстанції з урахуванням його позиції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді О.А. Кружиліна

ОСОБА_4