Пров. №2/766/4442/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В., секретар Тимошенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила зобов'язати відповідача відключити від теплових мереж квартиру №45 в будинку №153, вилучити з особистого рахунку інформацію про наявність боргу за послуги, які позивач не замовляла і не отримувала, зобов'язати відповідача не займатися агресивною політикою нав'язування послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй належить частина квартири АДРЕСА_1. Протягом десяти років відповідач звертається до суду з позовами про стягнення з позивача заборгованості за спожиту теплову енергію. Позивач зазначає, що договір про надання послуг з постачання теплової енергії між нею та відповідачем не укладався, теплопостачання у її квартирі відсутнє. Також позивач вказує, що відповідач нав'язує їй послуги, яких вона не споживає, що порушує її право вільного вибору постачальника тепла. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що між сторонами існують договірні правовідносини на підставі договору приєднання, який передбачений приписами чинних нормативно-правових актів. За весь час користування послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води від позивача не надходило вимоги про розірвання вказаного договору, що свідчить про його визнання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до матеріалів справи позивач є співвласником квартири АДРЕСА_2, на її імя відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії ПрАТ «Херсонська ТЕЦ», згідно якого ведеться облік розрахунків між сторонами за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Отже, позивач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються ПрАТ «Херсонська ТЕЦ».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, між сторонами фактично склались відносини, які регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тобто відповідач фактично надавав позивачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а остання зобов'язана такі послуги оплатити.

Враховуючи зазначене, доводи позивача відносно того, що договір про надання послуг з відповідачем не укладався, жодних цивільно-правових відносин між сторонами не виникало і не існує, а отже не існує підстав для будь-яких зобовязань і для стягнення заборгованості, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Частиною ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг згідно з типовим договором.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» одним з основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Теплопостачальні організації, що здійснюють постачання теплової енергії на закріпленій території, в свою чергу згідно вимог ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладенні договору у разі наявності технічної можливості.

Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за тих умов, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (із змінами та доповненнями).

Таким чином, обовязок укласти відповідний договір законом покладено як на виконавця послуг, так і на споживача. Позивач не надала суду доказів того, що вона зверталася до відповідача з пропозицією укласти відповідний договір.

Не підлягають врахуванню і доводи позивача щодо неналежного надання відповідних послуг. Оскільки відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У матеріалах справи акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку, відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що для всіх споживачів існує єдиний порядок відключення від мереж централізованого опалення.

Зокрема, відповідно до положень, викладених в п. 25 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Тобто, процедура відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води чітко регламентована на законодавчому рівні.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що суперечить приписам норм цивільного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_2