АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 647/940/17 Головуючий в І інстанції Миргород В. С. Провадження №22-ц/791/1768/17 Доповідач: Воронцова Л. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВоронцової Л.П.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Полікарпової О. М.,
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про примусове звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що навесні 2016 року ОСОБА_8 самовільно заволоділа садибною та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та використовує її у власних потребах.

Зазначав, що земельна ділянка за вище зазначеною адресою належить йому на підставі Державного акту, серія НОМЕР_1 на праві приватної власності і майно перебуває у його господарському віданні.

Після неодноразових і безрезультатних вимог до відповідача про звільнення вище зазначеного майна він звернувся із заявою до Бериславського відділу національної поліції та отримав відмову у розгляді правопорушення, оскільки у даному випадку вбачаються цивільно - правові відносини.

Позивач просив задовольнити позовну заяву та зобов'язати відповідача примусово звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів щодо порушення, невизнання або оспорювання його прав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1 АА 002359 - 09, 12 лютого 2008 року належить земельна ділянка площею 0.1296 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 5/.

На вказаній земельній ділянці розташовано домоволодіння, яке належало батькам позивача і відповідача, однак у зв'язку з відсутністю реєстрації у відповідних органах документу, що посвідчує право власності на вказане домоволодіння (свідоцтва на право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_9.) Бериславською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено в оформленні спадщини і рекомендовано звернутися з позовом до суду /а. с. 12 14, 44/.

Сторони не заперечують, що у провадженні Бериславського районного суду Херсонської області перебуває справа за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на частку у спадковому майні - домобудівлю, розташовану в АДРЕСА_1.

Таким чином, і ОСОБА_6, і ОСОБА_7 мають рівні права на домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці.

Відповідно до приписів ст. 381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 377 ЦК України, До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Стаття 212 ЗК України передбачає, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Позивач не вказав у позовній заяві та не зміг надати пояснення в судовому засіданні, які саме дії вчинила відповідачка по зайняттю присадибної земельної ділянки та надати докази на їх підтвердження.

Згідно довідки Одрадокам'янської сільської ради Бериславського району ОСОБА_7 з березня 2016 року проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації /а. с. 61/, ОСОБА_6 за вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає /а. с. 46/.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність факту самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_7, тому правильно відмовив у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, визначених статтями 57-66 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач самовільно зайняла належну йому на праві власності земельну ділянку, виходячи із заявлених ним позовних вимог про звільнення земельної ділянки і повернення її позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що представником відповідача надано суду неправдиві відомості про місце проживання відповідача, підлягають відхиленню, оскільки відповідно до довідки № 66 від 04 липня 2017 р. голови правління ОСББ «Карнаватка 9», виданої ОСОБА_7, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, вона зареєстрована та проживає за вище зазначеною адресою з 06 березня 1987 р.

Вказана довідка не являється доказом самовільного зайняття відповідачкою земельної ділянки і висновки суду не спростовує /а. с. 45/.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд залишив поза увагою повідомлення Бериславського відділу поліції про проведення перевірки за заявою позивача правопорушення, вчиненого відповідачем, не ґрунтуються на законі і підлягають відхиленню, оскільки Бериславським ВП ГУНП в Херсонській області проводилася перевірка за фактом вчинення правопорушення ОСОБА_7, яка були припинена, інформація про встановлення факту самовільного заволодіння земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 не перевірялася у зв'язку з тим, що у даному випадку вбачаються цивільно - правові відносини /а. с. 7/.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно припустив, що позивач невідомо яким чином отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, підлягають відхиленню, оскільки суд в рішенні зазначив пояснення відповідача по справі, однак не вказав на дану обставину, як на встановлений факт.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не ґрунтується на законі, не містить нових засобів доказування, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

З оригіналом згідно: Копія ухвали оформлена 14 листопада 2017 року Ухвала набрала законної сили 09 листопада 2017 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька