25 липня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Гніпель О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним,-
Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 73,57 кв. м від 04 вересня 2014 року який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в с. Кохане Токмацького району Запорізької області.
Позов обґрунтовує наступним.
04 вересня 2014 року між позивачем та відповідачами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлової квартири № 2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,57 кв. м., яка належала продавцям, кожному по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.2000 року, виданого згідно розпорядження Токмацької районної державної адміністрації від 31.01.2000 року № 27, яке було зареєстровано в ПП «МАЛІ-44» у реєстровій книзі за № 1273 від 31.01.2000 року.
Ціна даного договору була визначена між ними за домовленістю і склала 8771 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят одна гривня 00 коп.), в доларовому еквіваленті 700 доларів США, по курсу НБУ 12,53 грн., станом на 04.09.2014 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, як продавці даної житлової квартири отримали від позивача як покупця грошові кошти в повному обсязі та видали позивачу про це письмову розписку від 04.09.2014 року. Між ними також було підписано акт прийому передачі даної житлової квартири № 2 від 04.09.2014 року, який свідчить про те, що позивач прийняла дану житлову квартиру, а продавці передали позивачу дану житлову квартиру, ключі від неї, свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт.
Разом із цим відповідачі зобов'язались в семи денний термін з дня укладення цього договору купівлі-продажу житлової квартири але не пізніше 11.09.2014 року посвідчити його нотаріально. Але не прибули до нотаріальної контори у вказаний термін. Після цього позивач повторно потребувала у продавців вчинити всі необхідній дії, що до нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу від 04.09.2014 року, але нажаль і у встановлений термін в зобов'язанні вони знову не прибули до нотаріальної контори, на телефонні дзвінки вони не відповідають, а договір купівлі-продажу житлової квартири залишається укладеним лише в простій письмовій формі, що позбавляє позивача можливості зареєструвати за собою право власності на придбану житлову квартиру.
Недотримання нотаріальної форми настало не з позивача вини, а за вини відповідачів.
Оскільки всі умови договору купівлі-продажу житлової квартири від 04.09.2014 року ними таки були виконані в повному обсязі. За домовленістю між позивачем та відповідачами житлова квартира, останніми, була продана. Позивачем були переданні гроші в повному розмірі - 8771 грн., за житлову квартиру. Продавцями передано позивачем було прийнято дану житлову квартиру згідно акту прийому-передачі.У зв'язку з чим даною житловою квартиро позивач користується і зараз.
Таким чином, укладений між позивачем та відповідачами договір купівлі-продажу житлової квартири від 04.09.2014 року - виконаний в повному обсязі, а тому вважає, що він є дійсним.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
04 вересня 2014 року між позивачем та відповідачами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлової квартири № 2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 73,57 кв. м., яка належала продавцям, кожному по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.2000 року, виданого згідно розпорядження Токмацької районної державної адміністрації від 31.01.2000 року № 27, яке було зареєстровано в ПП «МАЛІ-44» у реєстровій книзі за № 1273 від 31.01.2000 року.
Ціна даного договору була визначена між ними за домовленістю і склала 8771 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят одна гривня 00 коп.), в доларовому еквіваленті 700 доларів США, по курсу НБУ 12,53 грн., станом на 04.09.2014 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, як продавці даної житлової квартири отримали від позивача як покупця грошові кошти в повному обсязі та видали позивачу про це письмову розписку від 04.09.2014 року. Між ними також було підписано акт прийому передачі даної житлової квартири № 2 від 04.09.2014 року, який свідчить про те, що позивач прийняла дану житлову квартиру, а продавці передали позивачу дану житлову квартиру, ключі від неї, свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт.
Разом із цим відповідачі зобов'язались в семи денний термін з дня укладення цього договору купівлі-продажу житлової квартири але не пізніше 11.09.2014 року посвідчити його нотаріально. Але не прибули до нотаріальної контори у вказаний термін. Після цього позивач повторно потребувала у продавців вчинити всі необхідній дії, що до нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу від 04.09.2014 року, але нажаль і у встановлений термін в зобов'язанні вони знову не прибули до нотаріальної контори, на телефонні дзвінки вони не відповідають, а договір купівлі-продажу житлової квартири залишається укладеним лише в простій письмовій формі, що позбавляє позивача можливості зареєструвати за собою право власності на придбану житлову квартиру.
Згідно ст. 657 ч.1 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Але угода між позивачами та відповідачами на час укладення відповідала вимогам закону, не порушувала особисті і майнові права сторін за договором. За договором купівлі-продажу продавці передали покупцям вищевказане нерухоме майно у власність, а позивачі як покупці, прийняли дане майно і сплатили за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Оскільки договір укладений при дотриманні домовленості сторін із приводу всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу житлової квартири дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 73,57 кв. м від 04 вересня 2014 року який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в с. Кохане Токмацького району Запорізької області.
Відповідачі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: