Справа № 191/3620/17
Провадження № 2/191/1605/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гречко Ю.В. при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1, є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35, на підставі договору купівлі-продажу серії ВСР № 261733 р. №451 від 28.03.2006 року, посвідченого нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_2

21 травня 2003 року між нею та відповідачем ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу іншої частки 1/2 частки жилого будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35. Позивач сплатив ОСОБА_3 гроші в сумі 1200,00 гривень, про що був складена розписка. Згідно іншої розписки від 21 травня 2003 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовилися від прав власності на 1/2 частки будинку та земельної ділянки, які знаходяться в м.Синельникове по вул. Пролетарській, 35 на користь ОСОБА_6, в наступному претензій мати не будуть.

Таким чином, позивач розрахувалася з відповідачем за купівлю вказаного будинку та земельної ділянки, а відповідач, в свою чергу, передала їй все відповідальне майно, яким позивач користується до цього часу, що не суперечить вимогам ст.655 ЦК України.

Вищезазначений будинок на підставі договору про право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою від 05 липня 1951 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є братом та сестрою, надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 27-а, адресу якого в подальшому змінено на вул. Пролетарська, 35. 19 лютого 1953 року на вищевказане домоволодіння отримано домову книгу для реєстрації громадян, мешкаючи в будинку № 35 по вул.

Згідно домової книги в будинку за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35 була зареєстрована ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина ОСОБА_7, яка померла, та ОСОБА_3, яка є дочкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також померла, однак дата смерті останніх не відома. Оскільки ОСОБА_3 постійно проживала за вищевказаною адресою, то остання фактично прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_7.

Однак з вини відповідача договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки нотаріально не посвідчений, хоча продавець визнавала факт купівлі-продажу, але від нотаріального оформлення договору відмовлялася, пояснюючи це відсутністю вільного часу та іншими обставинами. На теперішній час ОСОБА_3 померла. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу позбавляє позивача права без перешкод користуватися та розпоряджатися спірним житловим будинком та земельною ділянкою, тому вона вимушена звернутися до суду.

У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Із цього випливає, що спірний договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку та земельної ділянки, яка надавалась для будівництва даного житлового будинку, був укладений та фактично виконаний сторонами у травні 2003 року, до набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року, нових цивільних правовідносин між сторонами не виникало, у звязку з чим до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України 1963 року.

Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Отже, недійсним визнається такий договір при умові недодержання вимоги щодо його нотаріального посвідчення, а у разі такого посвідчення, такий договір є дійсним.

Відповідно до ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 21 травня 2003 року 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35, укладений між нею та ОСОБА_3; визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35.

Позивач до початку відкритого судового засідання надав суду заяву якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_10 до початку відкритого судового засідання надала суду заяву якою просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

21 травня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки жилого будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м.Синельникове, вул. Пролетарська, 35. За розпискою ОСОБА_3 від 21 травня 2003 року вона отримала від ОСОБА_11 гроші в сумі 1200,00 гривень. Згідно іншої розписки від 21 травня 2003 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовилися від прав власності на 1/2 частки будинку та земельної ділянки, які знаходяться в м.Синельникове по вул. Пролетарській, 35 на користь ОСОБА_6, та в наступному претензій мати не будуть.

Згідно довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року № 1241 згідно архівних даних житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м.Синельникове, вул. Гостина (Пролетарська), 35 зареєстровано: 1/2 частка за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу від 28 березня 2006 року за р-451 та 1/2 частку за ОСОБА_12 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності посвідченого державним нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори від 05 липня 1951 року за р-2091. Факт належності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 1/2 частки житлового будинку також підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності посвідченого державним нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори від 05 липня 1951 року за р-2091 та інвентаризаційною справою, розпочатою 21 січня 1953 року, закінченою 24 січня 1953 року та генеральним планом, згідно якого загальна земельна площа 598 кв.м., під забудовами:усього 135 кв.м., жилими забудовами 100 кв.м., нежитловими забудовами 35 кв.м., під двором 216 кв.м., під фруктовим садом 247 кв.м.

Згідно домової книги від 19 лютого 1953 року ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 та померли.

Відповідно договору купівлі-продажу серії ВСР № 261733 р. №451 від 28.03.2006 року, посвідченого нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_11 придбала 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов та споруд, весь житловий будинок, розташований по вул. Пролетарській, 35 м.Синельникове складається з: А-1 жилий будинок, саман.1/2 частина обкл..цем.плит.; Б-1 сарай, шлакобит.поштук.; В-1 сарай, саман.обкл.цеглою; Е-1 вбиральня, деревяна; З-1 вбиральня деревяна; №1-2 огорожа, штахет. Загальна площа будинку складає 74,3 кв.м., розмір житлової площі 40,7 кв.м., площа земельної ділянки 600 кв.м. З даного жилого будинку А-1 відчужена 1/2 частина з відповідною частиною надвірних побудов та споруд.

Отже, вищезазначений договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21 травня 2003 року, тобто під час дії Цивільного кодексу України 1963 року.

У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Із цього випливає, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений та фактично виконаний сторонами 20 березня 1996 року, після набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року нових цивільних правовідносин між сторонами не виникало, у звязку з чим до даних правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу України 1963 року.

Згідно ст.227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Отже, недійсним визнається такий договір при умові недодержання вимоги щодо його нотаріального посвідчення, а у разі такого посвідчення, такий договір є дійсним.

Відповідно до ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Судом було встановлено, що фактично договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений та виконаний, ОСОБА_3 отримала обумовлену грошову суму та передала позивачу правовстановлюючі документи на будинок, однак укласти договір в нотаріальному порядку ухилилася, у звязку з чим суд вважає можливим визнати зазначений договір дійсним.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року зазначено, що правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки зазначений договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений 21 травня 2003 року, а ЦК України набув чинності з 01 січня 2004 року, то до цих правовідносин застосовуються правила цього Кодексу про позовну давність.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.47, 227 ЦК України 1963 року, ч.3 ст.267, ч.4 ст.267, ст.1277, п.п.4, 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, ст.ст.10, 60, 61, 209, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.

Визнати договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Гостина (Пролетарська), буд.35, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21 травня 2003 року, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка народилася в м.Синельникове Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Гостина (Пролетарська), буд. 35.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_15