АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1244/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаському районі, ОСОБА_6 Гнатівнина рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, заінтересована особа: Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - належності до однієї сімї, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_7 діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - належності до однієї сімї, обґрунтовуючи заяву тим, що 05 серпня 2016 року внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув її колишній чоловік та батько їх спільної дитини ОСОБА_8 - ОСОБА_9.

Встановлення факту належності до однієї сімї ОСОБА_8 та його батька необхідно для недопущення порушення прав неповнолітнього ОСОБА_8 у справах повязаних із спадкуванням та отриманням передбачених законом виплат.

Оскільки батько з сином проживали окремо, просила суд встановити юридичний факт належності до однієї сімї ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його батька ОСОБА_9, який загинув 05 серпня 2016 року внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року заяву задоволено частково.

Встановлено факт належності до однієї сім?ї сина ОСОБА_7 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його батька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 05.08.2016 року.

В частині позовних вимог про встановлення факту, що ОСОБА_9 загинув 05 серпня 2016 року внаслідок нещасного випадку на виробництві відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у Черкаській області та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги в яких просять скасувати рішення суду, а заяву залишити без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно п. 1 Постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності факту належності до однієї сімї ОСОБА_8 та його батька ОСОБА_9 та наявності всіх передбачених ЦПК України підстав для розгляду справи за правилами окремого провадження.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПУ України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Між тим, в даному випадку вбачається спір про право, між спадкоємцями першої черги сином та матірю померлого, тому суд не вправі був розглядати справу в порядку окремого провадження.

Згідно ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_8 до сімї батька ОСОБА_9, що загинув, мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення факту родинних необхідно для недопущення порушення прав неповнолітнього ОСОБА_8 у справах повязаних із спадкуванням та отриманням передбачених законом виплат.

Проте, судом не було визначено, яких саме виплат та не залучено до участі відповідний орган, який здійснює виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообоязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно ст. 9 даного Закону, основними завданнями Фонду та його робочих органів є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 вказаного Закону, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Статтею 41 зазначеного Закону передбачено, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Згідно з роз'ясненями викладеними в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний з'ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаському районі мало бути залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи. Між тим, як заявник в своїй заяві так і суд першої інстанції відповідно, не вказали в заяві та не залучили до участі у даній справі дійсно заінтересованих осіб, що призвело до порушень прав заінтересованої особи.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту належності ОСОБА_8 до сімї ОСОБА_9О пов'язується з наступним вирішенням спору про право на спадкування та отримання страхових виплат. Отже, під час розгляду справи в порядку окремого провадження виник спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження. Однак, зазначені обставини та вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК України залишилися поза увагою суду першої інстанції під час розгляду та вирішення даної справи.

При цьому заявник не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду першої інстанції з відповідними позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Черкаському районі, ОСОБА_6 Гнатівнина задовольнити, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, заінтересована особа: Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення належності до однієї сімї - скасувати.

Заяву ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, заінтересована особа: Служба у справах дітей Маньківської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення належності до однієї сімї - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :