РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11708/16-ц

Провадження № 2/643/1026/17

24.07.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ференчук О.В.,

при секретарі - Сиротенко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право на користування житлом. Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу від 26.07.2006 року він є власником квартири АДРЕСА_1 (нині Валентинівська) в м. Харкові.

Після реєстрації шлюбу в 07.06.2011 році в зазначеній квартирі була зареєстрована його дружина ОСОБА_3. Шлюб було розірвано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 року.

На початку серпня 2016 року відповідач разом із дитиною сином ОСОБА_4, забравши всі свої особисті речі та речі дитини, добровільно залишила спірну квартиру, тобто добровільно змінила своє місце проживання.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 159 в будинку № 41 по вул. Валентинівська в м. Харкові..

Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що дійсно, відповідач ОСОБА_3 в серпні 2016 року після сварки з- позивачем тимчасово залишила спірну квартиру. Наміру назавжди залишати цю квартиру вона не мала. Але в подальшому не змогла вселитися за наявністю перешкод, які чинить позивач.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, копія якого є в матеріалах справи, власником квартири АДРЕСА_2 (раніше Блюхера) в м. Харкові є позивач у справі ОСОБА_1 (а.с.9-11).

Сторони підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2011 року перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.08.2016 року.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Стаття 150 ЖК України говорить про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Стаття 107 ЖК України, яка регулює східні правовідносини, передбачає, що у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на інше місце помешкання, вони втрачають право користування житловим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право.

На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_3 вибула на інше місце мешкання під впливом насильства на неї з боку позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60, 76, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою № 159 в будинку № 41 по вул. Валентинівській в м. Харкові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача, ОСОБА_1, судовий збір в сумі 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя О.В. Ференчук