АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4112/17 Справа № 204/7925/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черкез Д. Л. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Дніпро 01 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л.,Максюта Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином та просила стягнути на її користь моральну шкоду, завдану їй загибеллю доньки ОСОБА_4, у розмірі 1 000 000 грн. /а.с.1-4/.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково /а.с.150-153/.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 500 000,00 грн. /п'ятсот тисяч гривень,00 копійок/. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить рішення змінити та задовольнити її вимоги в повному обсязі посилаючись на те, що позовні вимоги були нею заявлені саме до ОСОБА_3, який завдав їй моральну шкоду, але суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та розподілив відповідальність ОСОБА_3 з невстановленою особою, до якої позивач ніяких вимог не заявляла /а.с.158-161/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити в частині правового обгрунтування підстав задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 біля будинку № 168 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої від отриманих тілесних ушкоджень загинула ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час огляду місця події виявлено та вилучено фрагменти решітки радіатора, осколки скла. Загибла на місці пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, зокрема в область голови, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть потерпілої настала від відкритої черепно-мозкової травми, з переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку. Виявлені тілесні ушкодження в області голови знаходяться у прямому причинному зв'язку із настанням смерті.

Відповідно до висновку судово - трасологічної експертизи № 70/02-38 від 27.02.2017 року з'ясовано, що частина декоративної решітки бамперу, вилучена при огляді місця події від 08.01.2014 року, на вул. Робочій у м. Дніпропетровську, могла бути як складовою частиною нижнього бамперу з декоративною решіткою, встановленого на автомобілі «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1, так і іншого автомобіля з аналогічним бампером. Три фрагменти захисного скла, вилучені при огляді ДТП від 08.01.2014 року за вищевказаною адресою, і фрагменти захисного скла, встановлених на правій блок-фарі автомобіля «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1, до розлому, раніше складали єдине ціле - захисне скло правої автомобільної блок-фари.

Згідно із інформацією УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 Допитаний як підозрюваний ОСОБА_3 показав, що на початку січня 2014 року він приїхав до авторинку м. Дніпропетровська. Біля території авторинку він познайомився з раніше йому незнайомим чоловіком на ім'я ОСОБА_7, який зацікавився продажем належного ОСОБА_3 автомобіля «Мерседес-Бенц» та надав завдаток у розмірі 200 доларів США. Телефонними номерами ОСОБА_3 та чоловік на ім'я ОСОБА_7 не обмінювались та по телефону не спілкувались. 08.01.2014 року, приблизно о 18.10 годин ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 зустрілись з ОСОБА_7 на вул. Робочій у м. Дніпропетровську. ОСОБА_7 власноручно захотів випробувати технічний стан транспортного засобу, у зв'язку з чим ОСОБА_3 надав йому ключі від автомобіля, та той сів за кермо. В подальшому, невстановлений чоловік на ім'я ОСОБА_7, рухаючись по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, в напрямку вул. Криворізької, висадив біля магазину «Сільпо» ОСОБА_5 Продовжуючи свій рух по вул. Робочій, в напрямку вул. Криворізької, знаходячись поряд з вул. Театральною у м. Дніпропетровську, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було здійснено наїзд на пішохода. Після ДТП ОСОБА_7 не зупинився та продовжив свій рух. Поряд з мийкою для транспортних засобів, по вул. Криворізькій у м. Дніпропетровську, ОСОБА_7 вийшов з транспортного засобу та зник у невідомому напрямку. Слідчими діями та розшуковим заходами встановити додаткові докази та, які у своїй сукупності давали б можливість у повній мірі стверджувати про винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили смерть ОСОБА_4, не здобуто. Під час досудового слідства було проведено додаткову комісійну судово-автотехнічну експертизу, за висновками № 8585/2403-14 від 13.11.2014 року встановити невідповідностей правил дорожнього руху України не надалося можливим. Встановити винних осіб не надалось можливим, крім того за висновками проведених експертиз невідповідність ПДР України в діях невстановленого водія відсутня.

У зв'язку з викладеним кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 08.01.2014 року було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України /а.с. 8-12/.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір грошової компенсації завданої моральної шкоди в сумі 500 000 грн., суд першої інстанції правильно виходив з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали від злочину, зокрема, відсутність добровільного відшкодування відповідачем завданої шкоди.

При цьому, районним судом зважено як на обставини цієї справи, на той факт, що неправомірному заволодінню транспортним засобом сприяла груба недбалість власника автомобілю, яким є відповідач по справі, але помилково суд прийшов до висновку про рівність ступені відповідальності за спричинену позивачу моральну шкоду як відповідача так і невстановленої в ході досудового розслідування особи, протиправними діями якої спричинено смерть доньці позивача - ОСОБА_4 та те, що вони повинні нести відповідальність у рівній частці, а сам по 50% кожний від пред'явленої до стягнення суми. Але з такими підставами обґрунтування колегія суддів погодитися не може і вважає, що їх необхідно змінити.

Системно-правовий аналіз положень ч. ч. 1, 2 ст. 1167, ч. 5 ст. 1187 ЦК України дає підстави для висновку, що відсутність вини володільця джерела підвищеної небезпеки звільняє його від обов'язку відшкодувати моральну шкоду лише в тому випадку, коли шкода заподіяна майну потерпілого. У випадку, коли така шкода заподіяна здоров'ю потерпілого або його життю, володілець джерела підвищеної небезпеки не звільняється від обов'язку відшкодувати моральну шкоду, навіть якщо ця моральна шкода завдана не з його вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив розмір моральної шкоди в сумі 500 000 грн. виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхиляє.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині правового обґрунтування підстав задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 309 ЦПК України, колегії суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2017 року - змінити в частині правового обгрунтування задоволення позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.