справа №619/252/17
провадження №2-с/619/6/17
У Х В А Л А

14 листопада 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу,

установив:

27 січня 2017 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Малоданилівський комунальник» суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 12857,32грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 800,00 грн.

До суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій просить скасувати зазначений вище судовий наказ з тих підстав, що у неї відсутня будь-яка заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, що про мається відповідна довідка. Крім того, розрахунок індексу інфляції та трьох процентів річних заборгованості у судовому наказі відсутній.

У судове засідання представник стягувача не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Від боржника ОСОБА_2 надійшла заява про підтримання своїх вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч.6 ст. 105-1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд, перевіривши заяву та додані до неї документи дійшов висновку про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини третьої статті 100 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як розяснено в п.9 Постанови ПВССУ №14 від 23.12.2011 N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того,

мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

З аналізу вищенаведених положень процесуального закону можливо дійти висновку, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, яке видається судом під час спрощеної процедури наказного провадження. Розгляд вимог в порядку наказного провадження характеризується безспірністю вимог, а також відсутністю сторін позивача та відповідача. Отже, у разі існування між сторонами спору про право, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, а вже винесений судовий наказ підлягає скасуванню.

У розглядуваному випадку, як встановлено судом, між стягувачем та боржником наявний спір стосовно правомірності предявлених вимог про стягнення боргу за надані житлово-комунальні послуги, оскільки остання ставить під сумнів розмір заборгованості та посилається на відсутність розрахунку індексу інфляції та трьох процентів річних заборгованості.

Згідно п.2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Отже, між сторонами виник спір, який слід вирішувати в позовному провадженні, а тому винесений судовий наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.9 ст. 105-1 ЦПК України про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

Керуючись ст.105-1 ЦПК України, суд

постановив:

Скасувати судовий наказ від 27 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Малоданилівський комунальник» суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 12857,32грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 800,00 грн. у справі № 619/252/17 та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Нечипоренко