Справа № 2-539/95 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/5994/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області, постановлену в м. Васильків 06 листопада 2017 року, у справі за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 1996 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право особистої власності на будинок недійсним та визнання недійсним договору дарування, встановлення факту прийняття спадщини затверджено між сторонами мирову угоду та закрито провадження у справі; в мировій угоді та в рішенні суду виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, не досліджувався та не вираховувався, оскільки суд вважав, що співвласники у законному порядку між собою домовляться про виділення часток в натурі або сплату грошової компенсації.

Однак станом на день подання даної заяви між співвласниками житлового будинку згоди про порядок володіння, користування та розпорядження ним так і не було досягнуто, і мирова угода, завірена судом, залишилася не реалізованою та формальною. Вважає, що мирова угода є нікчемною і порушує її права, а оскільки мирова угода є невідємною від рішення суду і не може окремо бути оскаржена або визнана недійсною, для відновлення свого порушеного права, реалізації виділення в натурі її частки у спільній частковій власності та належного оформлення документів вона змушена просити суд відновити втрачене судове провадження у даній справі на стадії розгляду умов мирової угоди.

На підставі вищевикладеного просила відновити втрачене судове провадження Васильківського районного суду у цивільній справі № 539 від 03 січня 1996 року за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право особистої власності на будинок недійсним та визнання недійсним договору дарування, встановлення факту прийняття спадщини.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2017 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 відмовлено.

Заявник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2017 року, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та задовольнити її заяву.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що нею не зазначено конкретної мети відновлення провадження та документів, які саме вона просить поновити. Так, на виконання ухвали суду про залишення її заяви без руху вона надала додаткові уточнення, де зазначила мету відновлення провадження, а саме поновлення судової справи, документів та оригіналу мирової угоди для вирахування часток поділених частин будинку для належного їх оформлення в установленому порядку для розпорядження своєю власністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки, зазначені в ухвалі суду, належним чином усунуто не було, зокрема заявник не зазначила конкретної мети відновлення провадження та поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним. Крім того, суду не зрозуміло, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, чи втрачено воно в повному обсязі, чи збереглися в архіві суду окремі документи у справі, на підтвердження вказаних обставин не надана відповідна довідка архіву суду.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 403 ЦПК України в редакції станом на час постановлення ухвали втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 405 ЦПК України в редакції станом на час постановлення оскаржуваної ухвали у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення. До заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.

Відповідно до ст. 406 ЦПК України в редакції станом на час постановлення ухвали якщо у заяві не зазначено мету відновлення провадження або відомості, необхідні для його відновлення, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, якою встановлює заявникові строк, необхідний для усунення цих недоліків.

Якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не повязана із захистом його прав та інтересів, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі про відновлення провадження або залишає заяву без розгляду, якщо провадження було відкрито.

Виходячи із змісту наведених вимог закону, у випадках, якщо мета відновлення провадження не зазначена заявником або відсутні відомості, необхідні для його відновлення, заява залишається без руху.

При цьому відмова у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження допускається, якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не повязана із захистом його прав та інтересів, тобто коли судом достовірно встановлено такі обставини.

Верховний суд України у п. 38 Постанови Пленуму від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснив, що згідно зі статтею 406 ЦПК України, якщо у заяві не зазначено мету відновлення провадження або відомості, необхідні для його відновлення, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, якою встановлює заявникові строк, необхідний для усунення цих недоліків, а в разі невиконання цих вимог - ухвалою

визнає заяву неподаною і повертає заявнику (частини перша і друга статті 121 ЦПК України).

Якщо ж мета звернення до суду, зазначена заявником, не повязана із захистом його прав та інтересів, суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження або залишає заяву без розгляду у випадку, коли провадження було відкрито.

Суд відмовляє також у відкритті провадження, якщо воно не було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження у справі, оскільки ця обставина не виключає можливості предявлення нового позову (заяви) і це має бути зазначено в ухвалі суду про відкриття провадження у новій справі.

Розгляд справи та ухвалення рішення проводяться з урахуванням особливостей, установлених статтями 407 і 408 ЦПК України. Якщо необхідні відомості або документи є в інших осіб, які заявник не може отримати, суд за його клопотанням має сприяти у їх збиранні. За недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження (його частини) суд на підставі частини третьої статті 408 ЦПК України ухвалою закриває розгляд заяви про відновлення провадження і розяснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відтак, оскільки підстави відмови у відкритті провадження є вичерпними, при вирішенні питання щодо неусунення недоліків заяви про відновлення провадження за аналогією закону слід керуватися загальними правилами, які застосовуються при залишенні позовної заяви без руху, передбаченими ст. 121 ЦПК України.

Такі ж правила передбачені чинною ст. 492 ЦПК України.

Разом із тим, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 406 ЦПК України, дійшовши висновку, що заявник не зазначила конкретної мети відновлення провадження та документи, які вона вважає за необхідне поновити, тобто фактично не усунула недоліки, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху від 11 жовтня 2017 року, відмовив у відкритті провадження.

При цьому судом першої інстанції взагалі не надано оцінки доводам заявника щодо мети відновлення втраченого провадження, які вона зазначила у новій редакції заяви від 23 жовтня 2017 року.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2017 року не можна вважати належно мотивованою та такою, що постановлена із всебічним зясуванням обставин справи і застосуванням норм матеріального та процесуального права, які їм відповідають.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

ОСОБА_6