УХВАЛА

13.11.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про зняття арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить зняти арешт, накладений слідчим УБОЗ в Дніпропетровській області Агапова М.С. 19.04.2010 року на автомобіль марки NISSAN ALMERA CLASSIC, номер державної реєстрації АР3764ВС, 2007 року випуску, синього кольору, кузов №KNMCSHLMS7P679341.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та матеріалами, що до неї додані, вважаю за потрібне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з позовною вимогою про зняття арешту, накладеного слідчим УБОЗ в Дніпропетровській області Агапова М.С. 19.04.2010 року на автомобіль марки NISSAN ALMERA CLASSIC, номер державної реєстрації АР3764ВС, 2007 року випуску, синього кольору, кузов №KNMCSHLMS7P679341.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже спірні правовідносини, виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16, 118 ЦПК України не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду за правилами кримінального судочинства.

Правовий висновок Верховного Суду України у спорі про звільнення майна з-під арешту від 15 травня 2013 року № 6-26 цс 13, відповідно до якого, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, на який посилається позивач, стосується цивільної справи предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, а саме про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Як вбачається із змісту позовної заяви даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд відмовляє позивачу у відкритті провадження в справі.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити.

Позивачу необхідно роз'яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Керуючись ст.ст.122, 208-210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 про зняття арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська