Справа № 291/804/17
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря - Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. З врахуванням вказаного позивачка просить розірвати вказаний шлюб.

В суд сторони подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 297942, виданим 02.09.1984 року Голубівською сільською радою Ружинського району Житомирської області.

Неповнолітніх дітей на даний час сторони не мають, що вбачається із позовної заяви.

З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає.

Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

2

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю.

За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї ОСОБА_1 є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане.

Керуючись ч.1 ст.110, ст.112 , ст.113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- Якимець) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, зареєстрований 02 вересня 1989 року Голубівською сільською радою Ружинського району Житомирської області за актовим записом №8 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - ОСОБА_2.

Копію рішення після набрання законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.