АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Посунся Н.Є.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 лютого 2014 року він уклав з відповідачем договір банківського строкового вкладу «Стандарт», за умовами якого вніс в касу цього банку 14285,00 доларів США. 03 березня 2014 року ним було здійснено поповнення первинного депозиту на суму 5474,00 доларів США, таким чином загальна сума вкладу становить 19759,00 доларів США, строк дії договору шість місяців, за користування коштами позивача згідно умов цього договору при його укладенні було встановлено обумовлені відсотки річних (10%). Договір укладено і він почав виконуватися. Після закінчення терміну дії вказаного договору позивач звертався до відповідача з проханням повернути йому його гроші за вказаними вкладами, але відповідач цього не зробив, чим порушив його права, в добровільному порядку спір не вирішено. Неодноразові звернення до банку ні до чого не призвели. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу за договором №SAMDNWFD000 «Стандарт» від 27 лютого 2014 року у розмірі 19759,00 дол. США, а також проценти за фактичну кількість днів користування вкладом, а саме з 27.02.2014 року по 05.12.2016 року в розмірі 5488,63 дол. США, а всього 25247,63 дол. США.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму депозитного вкладу за договором від 27 лютого 2014 року: 19759,00 доларів США сума вкладу, 5488,63 доларів США відсотки, а всього 25247,63 доларів США.; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 6890,00 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до положення ст. 303 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції виходи із того, що наявні докази укладення сторонами договору банківського вкладу у простій письмовій формі, а також докази на підтвердження факту внесення позивачем коштів в ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку виконання умов цього договору, але з такими висновками погодитися не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підтвердження позовних вимог позивачем надано суду оригінал договору №SAMDNWFD000 «Стандарт» від 27 лютого 2014 року, за змістом якого (Розділ «Дані по вкладу»), залишок на вкладі станом на 27.02.2014 року 14285,00 дол. США, вклад оформляється на 366 днів по 27.08.2014 року включно; банк відкриває особовий рахунок №6134, на який зараховується вклад; на суму вкладу нараховуються відсотки по ставці 10% річних; відсотки по вкладу зараховуються на картку/рахунок №6134; мінімальний строк вкладу 6 місяців; період нарахування відсотків по вкладу 1 місяць (а.с. 95).

Відповідно до пункту 1 вказаного вище договору, вкладник може поповнювати свій вклад. Загальна сума поповнення протягом кожного календарного місяці не повинна перевищувати суму, що встановлена банком.

Пунктом 7 договору передбачено, що якщо по закінченню 6 місяців вкладник не заявив банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк.

У пункті 10 договору зазначено про можливість його дострокового розірвання, за умови попередження один одного за два банківські дні до дати розірвання договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що договір вкладу містить інформацію про його оформлення у відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк", що розташоване по вул. Героїв Сталінграду, 35а у м. Севастополі, АРК.

Договорів також містить розчерк підпису працівника банку (заступник відділення по обслуговуванню клієнтів), який не засвідчений штампом або печаткою юридичної особи. Крім того, під текстом договору наявний розчерк підпису клієнта та факсимільне відтворення підпису голови правління банку і відбитку печатки банку технічними печатними засобами, що відповідає вимогам пункту 21 договору.

На підтвердження позовних вимог, позивачем надано також суду апеляційної інстанції оригінал касового чеку від 27.02.2014 року про внесення на рахунок №6134 суми в розмірі 14285,00 дол. США, де вказаний платником ОСОБА_2, зміст операції: відкриття депозиту №SAMDNWFD000 (а.с. 89); а також оригінал касового чеку від 03.03.2014 року про внесення на рахунок 6134 суми в розмірі 5474,00 дол. США, де вказаний платником ОСОБА_2, зміст операції: поповнення депозиту №SAMDNWFD000 (а.с. 90).

Колегія суддів зауважує, що вказані чеки містять розчерк підпису у графі «підпис касира», однак відбитків печатки чи штампу банку не містять; інформація щодо електронного підпису на чеках відсутня.

Згідно частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція №492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 «Приймання готівки» розділу IV «Касові операції банків (філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 01 червня 2011 року №174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-118цс14 від 29 жовтня 2014 року, яка, згідно ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представлениму справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що позивачем не представлено доказів на підтвердження факту внесення ним коштів в ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку виконання умов договору банківського вкладу від 27 лютого 2014 року №SAMDNWFD000 «Стандарт»; встановивши факт недодержання письмової форми вказаного договору банківського вкладу, колегія дійшла висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що відсутність підстав для стягнення на користь позивача суми депозитного вкладу зумовлює необхідність відмови у задоволенні похідної вимоги про стягнення відсотків за вищевказаним договором.

Колегія наголошує, що позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, ощадна книжка, картка/рахунок або інший документ, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту суду не надані.

Представлені позивачем оригінали квитанцій про видачу готівки з призначенням платежу «Зі вкладу договору SAMDNWFD500 №2 від 03.03.2014 року на суму 57481,45 грн., а також №6 від 27.02.2014 року на суму 149999,00 грн. (а.с. 91, 92), та платіжні документи «обмін валют» щодо продажу банком іноземної валюти від 27.02.2014 року на суму 14285,00 дол. США та від 03.03.2014 року на суму 5474,00 дол. США (а.с. 93, 94), стосуються правовідносин, що не охоплюються умовами договору №SAMDNWFD000 «Стандарт» від 27 лютого 2014 року та не свідчать про внесення у касу банку грошових коштів на виконання умов саме вказаного договору банківського вкладу.

Разом з цим, необхідно зауважити, що ПАТ КБ «Приватбанк» позов не визнає у звязку з недотриманням належної простої письмової форми депозитного договору від 27 лютого 2014 року №SAMDNWFD000 «Стандарт», а також посилається на відсутність доступу до електронних та інших носіїв інформації банку, у звязку з анексією АРК.

Клопотань про надання інших доказів чи витребування їх судом, зокрема, про призначення відповідної судової експертизи, позивачем та його представником не заявлено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, враховуючи, що відповідачем при подачі апеляційної скарги було сплачено 7579,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення №PROM0BU016 від 10.04.2017 року (а.с. 51), вказану суму необхідно стягнути на його користь з позивача.

Колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Місцевий суд у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 7579 (сім тисяч пятсот сімдесят девять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді