УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-11591/10

Провадження № 2-др/638/16/17

26.07.2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Подус Г.С.,

при секретарі Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сумм, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. харкова від 14.12.2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сумм дійсною.

26.04.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення по вищезазначеній цивільній справі а саме: просила византи право власності на 6/100 частин квартири№81 за адресою: м. Харків, майдан ОСОБА_3, буд. 5, за ОСОБА_1.

До судового засідання представник заявника з*явився, заяву підтримав та просив задовольнити.

Повідомлений у встановленому законом порядку, відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з*явився, наддав суду заяву про відкладення розгляду справи, причин відкладення та їх поважності не вказав.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, неявка сторін, повідомлених про час та місце розгляду заяви, не є перешкодою для вирішення питання про прийняття додаткового рішення.

Відповідно положень ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 220 й кодекс України; нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, ч.1 ст. 220 ЦПК встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про ухвалення додаткового рішення не відповідають вищезазначеним вимогам цивільно-процесуального законодавства, крім того, положеннями ст. 220 ЦПК України, передбачено лише ухвалення саме додаткового рішення суду, яке не може виходити за рамки першочергових вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 220 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сумм - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя