АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/522/17 Номер провадження 22-ц/786/1804/17Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю.С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Дорош А.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2017 року по справі за позовом житлового кооперативу «Будівельник» в особі голови правління ОСОБА_3 до ОСОБА_2, тертя особа - член правління житлового кооперативу «Будівельник» ОСОБА_4 про повернення незаконно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року житловий кооператив «Будівельник» в особі голови правління ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа член правління житлового кооперативу «Будівельник» ОСОБА_4, в якому прохав стягнути з відповідача на його користь 13760 грн. 37 коп. безпідставно отриманих коштів, 5125 грн. 15 коп. на відшкодування збитків, завданих кооперативу, та 553 грн. 25 коп. судового збору.

У квітні 2017 року представник відповідача, посилаючись на неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, подав до суду клопотання про зупинення провадження у цій справі до винесення рішення у справі № 554/3300/17 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до житлового кооперативу «Будівельник», треті особи: ОСОБА_3 та Управління Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання недійсними рішень загальних зборів ЖК «Будівельник», що оформлені протоколом загальних зборів кооперативу № 1 від 07 квітня 2016 року та скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ЖК «Будівельник», вчинену на підставі рішень загальних зборів кооперативу та оформлені протоколом № 1 від 07 квітня 2016 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2017 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі за позовом Житлового кооперативу «Будівельник» в особі голови правління ОСОБА_3 до ОСОБА_2, тертя особа - член правління житлового кооперативу «Будівельник» ОСОБА_4, про повернення незаконно отриманих коштів - відмовлено.

З даною ухвалою суду не погодилась представник відповідач ОСОБА_2та подала на неї апеляційну скаргу в якій прохає ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою провадження по даній справі зупинити. Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконна, необґрунтована та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не були досліджені докази в їх сукупності.

Судове засідання проводилося за участі представників сторін, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про зупинення провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що перебування на розгляді у суді іншої справи про визнання недійсними рішення загальних зборів не впливає на можливість розгляду справи про повернення безпідставно отриманих коштів та відшкодування збитків і в межах цієї справи, оскільки на підставі відповідних доказів можливо встановити обставини справи та з'ясувати, чи є підстави для повернення цих коштів та відшкодування збитків, і в залежності від цього розглянути справу та вирішити спір.

Крім того, суд зазначив, що ці спори є різними за змістом, а тому доводи представників відповідача на обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі ґрунтуються на припущеннях щодо можливого результату розгляду іншої справи та задоволення позову про визнання недійсними рішення загальних зборів, а відтак немає підстав вважати, що розгляд цієї справи неможливий до вирішення іншої справи.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, оскільки такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи.

За змістом пункту 4 частини 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції при визначенні наявності передбачених статтею 201 ЦПК підстав, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Верховний Суд України у своїй постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 зробив правовий висновок про те, що визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перебування на розгляді у суді іншої справи про визнання недійсними рішення загальних зборів не впливає на можливість розгляду справи про повернення безпідставно отриманих коштів та відшкодування збитків і в межах цієї справи, оскільки на підставі відповідних доказів можливо встановити обставини справи та з'ясувати, чи є підстави для повернення цих коштів та відшкодування збитків, і в залежності від цього розглянути справу та вирішити спір.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Дослідивши матеріали цивільної справи судова колегія вважає, що ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2017 рокупостановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права. Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому задоволенню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 29 травня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ О.Ю. Кузнєцова /підпис/ А.І. Дорош

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: