Провадження №2-р/638/26/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Штих Т.В.

за участю секретаря - Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2017 р. по цивільній справі (№638/20780/16-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини,

встановив:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2017р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Прийнято рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, починаючи з дня предявлення позову до суду 27.12.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6, 01.10.2015р.н., трьох років до 01.10.2018 року. Також з відповідача на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить розяснити вказане рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2017 р., а саме застосування 30 відсотків прожиткового мінімуму при стягненні аліментів на дітей.

В судове засідання учасники процесу не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку та відповідно до ст.221 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Дослідивши заяву позивача про розяснення рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що рішення суду викладено у відповідності до норми ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції яка діяла на час постановлення рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу.

В мотивувальний частині рішенні, з урахуванням вищевказаної норми, суд зазначив, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу в результативній частині рішення чітко визначено, що аліменти підлягають стягненню в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суд може розяснити своє рішення, якщо воно містить у собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, судове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2017 р. викладено повно і чітко, а питання щодо застосування 30 відсотків прожиткового мінімуму при стягненні аліментів на дітей врегульоване чинним законодавством та не потребує додаткового розяснення суду.

Керуючись ст.ст.210, 221 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд,-

ухвалив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2017 р. по цивільній справі (№638/20780/16-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: