Провадження № 2/742/633/17
Єдиний унікальний № 742/1002/17
04 травня 2017 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретарі Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про надання дозволу на укладення договору дарування частини квартири без письмової згоди другого з батьків,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, про надання їй дозволу на укладення від імені малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 договору дарування на 1/5 частину квартири №55 в будинку 147 у військовому містечку №12 в м.Прилуки без згоди батька дитини ОСОБА_3
Свої вимоги мотивує тим, що на праві приватної власності її батьку ОСОБА_4 належить квартира №55 в будинку 147 у військовому містечку №12 в м.Прилуки, в якій зареєстровані та фактично проживають вона та її малолітній син ОСОБА_5. З метою покращення майнових та житлових прав її малолітнього сина ОСОБА_4 вирішив подарувати йому 1/5 частину вище вказаної квартири. Проте батько дитини відповідач по справі (її колишній чоловік) безпідставно не надає нотаріально завірену згоду на укладення договору дарування частини нерухомого майна їх спільному сину і не з»являється до органу опіки та піклування.
Позивачка в судове засідання не з»явилася, проте надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинам, про день, час і місце слухання повідомлявся у порядку ст.76 ЦПК України. Суд згідно до ст.224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Від третьої особи - Органу опіки та піклування Прилуцької міської ради, надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в клопотанні зазначено, що проти задоволення позову не заперечують та підтримують позов оскільки дане рішення буде відповідати інтересам дитини (а.с.17, 25).
ОСОБА_4 в суд не з»явився також, проте надав направлення на обстеження до ВМКЦ ПнР м.Харків (а.с.21).
Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З рішення Прилуцького міськрайонного суду від 25.08.2016 убачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірваний(а.с.8).
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-КЕ №224083 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області батьком малолітнього хлопчика записаний відповідач - ОСОБА_3 (а.с.6) .
Згідно договору купівлі-продажу квартири та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.01.2016 вбачається, що власником квартири №55 в будинку 147 у військовому містечку №12 в м.Прилуки Чернігівської області є ОСОБА_4 (а.с.9-11).
З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_5 проживають у вище зазначеній квартирі, а відповідач по справі ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, що також підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, де останній поставив свій підпис (а.с.2, 20,26).
Відповідно до вимог ст.154 СК України батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.
Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.
При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом прав та інтересів свого малолітнього сина - ОСОБА_2, а саме, щодо дарування на його їм»я її батьком ОСОБА_4 1/5 частини квартири без згоди батька дитини.
Також, встановлено, що відповідач ОСОБА_3, як батько дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, безпідставно не надає згоди на укладання правочину їх малолітньої дитини щодо нерухомого майна та позивачка не має змоги отримати від нього необхідну нотаріально засвідчену згоду. Крім того, відповідач проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини.
Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та надати дозвіл позивачці, як матері малолітньої дитині ОСОБА_2, на укладення від імені останнього договору дарування 1/5 частини квартири №55, що знаходиться за адресою: м.Прилуки, військове містечко №12, будинок 147, без згоди на те батька.
Керуючись ст.ст.154, 177 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинстваст.ст.10, 60, 76, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд -

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4 та орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про надання дозволу на укладення договору дарування частини квартири без письмової згоди другого з батьків - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, як матері малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на укладення від імені сина договору дарування на ім'я малолітнього ОСОБА_2 1/5 частини квартири №55, що знаходиться за адресою: м.Прилуки, військове містечко №12, будинок 147, без згоди на те батька ОСОБА_3.
Копію рішення у триденний строк після його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням попередивши останнього, що заява про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його отримання до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.
Суддя: О.Ільченко