Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3571/17 Головуючий у 1-й інстанції: Галянчук Н.М.
Є.У.№ 314/7180/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що з лютого 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки щомісячно у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 09 листопада 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким врахувати, що до моменту звернення ОСОБА_4 до суду він сплатив 6400 грн..

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини, проживає окремо, в добровільному порядку аліменти не сплачує, інших утриманців не має, а тому з нього на утримання доньки підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму до повноліття дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України ). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України . До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Встановлено, що сторони з 11 лютого 2011 року перебували у шлюбі, являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 7-8).

Відповідач ОСОБА_3 має постійне місце роботи, стабільний заробіток, за матеріалами справи інших утриманців не має.

Встановивши, що батько дитини ухиляється від надання матеріальної допомоги своїй сім'ї, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму зі всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги про те, що у вересні 2017 року він передав позивачці 5 000 грн. на лікування дитини і двічі передавав їй по 600 грн. на утримання доньки, не спростовують висновків суду про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини у судовому порядку.

Як встановлено судом, сторони проживають окремо з жовтня 2016 року , з відповідним позовом до суду ОСОБА_3 звернулася у листопаді 2016 року. За положенням ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки ОСОБА_3 звернулася до суду у листопаді 2016 року, суд першої інстанції обгрунтовано у відповідності з вимогами ст.191 СК України визначив початок стягнення з дати предявлення позову. Участь відповідача у додаткових витратах на лікування дитини передбачена ст.185 СК України і не є підставою для зміни визначеного судом розміру аліментів або початку відліку стягнення.

Відповідач не позбавлений можливості заперечувати проти визначеного державним виконавцем розміру заборгованості за аліментами у порядку, передбаченому ст.195 СК України.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: