Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Бондаренко Н.В.., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю: позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Конопуд Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного університету водного господарства та природокористування про визнання недійсним наказу, зміну формулювання звільнення, стягнення грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, постановленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі стверджує, що як науковий працівник у відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» має право на об'єктивну оцінку своєї діяльності та отримання матеріальної винагороди відповідно до кваліфікації, наукових результатів, якості та складності виконуваної роботи, а також одержання доходу чи іншої винагороди від реалізації наукового або науково-прикладного результату своєї діяльності. Зазначає, що при вирішенні спору судом не було враховано роз'яснень п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, яка передбачає, що сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору; в останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника. Пояснює, що у нього виникло право на пенсію у зв'язку з досягненням пенсійного віку, а з урахуванням того факту, що він був науковим працівником, він має право на грошову допомогу в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок), включаючи надбавки і доплати у зв'язку з виходом на пенсію. Заперечує з огляду на це висновок місцевого суду про необхідність звільнення його з роботи 26.07.2012 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку та виходу саме на наукову пенсію. Вважає, що відповідач повинен був самостійно нарахувати та виплатити йому грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів з урахуванням надбавок і доплат у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до заяви про звільнення від 28.07.2015 року. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову

_______________________________________________________________________

Справа № 569/11915/15-ц Головуючий у І інстанції - Діонісьєва Н.М.

Провадження №22-ц787/1003/2017 Доповідач - Ковальчук Н.М.

в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи на посаді молодшого наукового співробітника з 31 грудня 1974 року в НДС (наказ від 29.11.1974р. № 1062).

З 01 січня 1977 року по 21 січня 1982 року був переведений на посаду асистента кафедри будівельної механіки як обраний за конкурсом (наказ від 17.01.77р. №31). З 22 січня 1982 року ОСОБА_3 був переобраний на новий термін по 22 січня 1987 року на посаду асистента кафедри будівельної механіки (наказ від 29.01. 1982 р. К№ 37). З 23.01. 1987 року переобраний на новий термін по 23.01. 1992 р. (наказ від 30.01. 1987 К№52). З 22.02. 1992 року переобраний на новий термін по 22.02. 1997 року (наказ від 05.03. 1992 р. К№38). З 01 вересня 1997 р. переобраний на новий термін по 30 червня 2000 р. (наказ від 09.07.1997 р. К№68). З 01 вересня 2001 року продовжені трудові відносини на 0,75 ставки асистента кафедри опору матеріалів та будівельної механіки (перейменовано кафедру) на невизначений термін (наказ від 03.03.2001 К№46). З 01 вересня 2005 року за заявою ОСОБА_3 був переведений на посаду старшого викладача кафедри опору матеріалів та будівельної механіки по 30.06.2010 року як обраний за конкурсом (наказ від 29.08.2005 К№ 344), з 30.06. 2010 року - продовжені трудові відносини за займаною посадою ст. викладача цієї ж кафедри по 30.06. 2015 року як обраного за конкурсом (наказ від 30.06. 2010 К№ 223).

15 червня 2015 року ОСОБА_3 подав заяву про надання йому відпустки за період роботи з 25.11.2014 року по 30.06.2015 року тривалістю 32 календарних дні з 30.06.2015 року по 31.07. 2015 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в установленому порядку на розгляд ректора університету. Заява зареєстрована за вх. № 2966 від 16.06.2015р.

22 червня 2015 року видано наказ К№ 427 про надання позивачу відпустки тривалістю 32 календарних дні з 30.06.2015 року по 31.07. 2015 року і продовження строку дії трудового договору на термін відпустки, відповідно до ст.3 Закону України «Про відпустки».

Цим же наказом позивача було звільнено з 31 липня 2015 року із посади старшого викладача кафедри мостів і тунелів, опору матеріалів і будівельної механіки на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

28 червня 2015 року позивач написав заяву на ім'я ректора університету з проханням звільнити його з 30 липня 2015 року у зв'язку з виходом на пенсію та виплатити йому шість посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат, проте до заяви не було надано документу, який би підтверджував призначення пенсії позивачу та її виду.

28 липня 2015 року ректором університету прийнято рішення про відмову у виплаті грошової допомоги з тих підстав, що позивача було звільнено у зв'язку із закінченням строкового трудового договору.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги тим, що він виявив бажання припинити трудові відносини з Національним університетом водного господарства та природокористування у зв'язку з виходом на наукову пенсію, проте роботодавець видав наказ про його звільнення на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, тобто у зв'язку із закінченням строку трудового договору, при цьому безпідставно не виплативши грошову допомогу у зв'язку з виходом на наукову пенсію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у Законі України «Про відпустки» є положення про перенесення щорічної відпустки (ст. 11), поділ її на частини, відкликання з відпустки (ст. 12) і відсутнє поняття «припинення щорічної відпустки» й не прописані дії роботодавця щодо зміни дати звільнення працівника за його бажанням під час відпустки відповідно до ст. 3 цього Закону. Крім того, суд вважав, що позивач 26 липня 2012 року досяг пенсійного віку, мав право на вихід на пенсію відповідно до Закону України «Про наукову науково-технічну діяльність», але для отримання такої пенсії згідно з вищевказаним Законом позивачу необхідно було звільнитися з роботи, чого позивач не зробив, а продовжував працювати, оформивши з 27 липня 2012 року пенсію у зв'язку із досягненням пенсійного віку - 60-ти років («за віком»), тобто на загальних підставах.

Суд також врахував, що вказана в наказі від 22 червня 2015 року № 427 причина звільнення позивача, а саме: «на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку із закінченням строку трудового договору» відповідає фактичним обставинам, оскільки 30 червня 2015 року у позивача закінчився строк трудового договору і відповідно до ст. 3 Закону України «Про відпустки» за його заявою була надана відпустка з подальшим його звільненням 31 липня 2015 року. У зв'язку з цим суд вважав, що формулювання причин звільнення позивача відповідає фактичним обставинам та не потребує зміни, а тому відмовив у задоволенні вимоги про зміну формулювання причин звільнення.

Проте з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційної інстанції погодитися не може з наступних міркувань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Положенням про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки від 24 грудня 2002 року № 744 (далі - Положення № 744), яке діяло на момент укладення сторонами контракту, встановлено порядок обрання за конкурсом осіб на вакантні посади науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації, зокрема: завідуючих кафедрами, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів, асистентів.

Згідно з п. 10 Положення № 744 відповідно до чинного законодавства при прийнятті на роботу науково-педагогічних працівників може укладатися безстроковий, строковий трудових договір, у тому числі контракт. Термін строкового трудового договору встановлюється за погодженням сторін. Вносити пропозиції щодо терміну трудового договору має право кожна із сторін.

Таким чином, укладання строкового трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником передбачено нормами чинного законодавства України і виконання умов контакту є обов'язковою умовою для сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (п. п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (п. п. 2 і 3 ст. 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених ч. 1 ст. 38 цього Кодексу, зокрема: вихід на пенсію.

Місцевим судом всупереч вказаним нормам не взято до уваги, що особа має право на звільнення у разі досягнення пенсійного віку з відповідної дати, а тому помилковими є висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним наказу та зміну формулювання підстав звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 просив звільнити його у зв'язку з виходом на пенсію з виплатою грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію як наукового працівника.

Колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 про незаконність наказу № 427 від 22 червня 2015 року в частині його звільнення на підставі п.2 ст.36 КЗпП України є обґрунтованими, оскільки відповідно до зазначених норм трудового законодавства він мав право на звільнення з роботи у зв»язку з виходом на пенсію.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 06 квітня 2011 року № 10-3 затверджено Перелік та порядок подання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відповідно до п. «в» ч. 1 якого для призначення пенсії згідно із вказаним Законом особою подаються документи про стаж, що визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та довідка про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації або їх правонаступників.

Статтею 22-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року (був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік посад наукових працівників.

Перелік посад наукових(науково-педагогічних) працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України (ст.22-2 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах наукових працівників, визначених ст. 22-1 цього Закону.

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону№ 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 257 від 4 березня 2004 року з урахуванням положень ст. ст. 22-1, 22-2 Закону № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року.

При виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років (ч. 19 ст. 24 Закону).

Таким чином, для надання грошової допомоги науковому працівнику повинні бути наявні у сукупності такі умови: вихід на пенсію, тобто звільнення з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року (ст. 38 КЗпП України). Досягнення пенсійного віку і оформлення пенсії без звільнення не є виходом на пенсію; працівник має виходити (звільнятися) на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років; звільнення має бути проведене тільки з наукової (науково-педагогічної) посади. Перелік наукових (науково-педагогічних) посад визначено ст. 22-1 та ст. 22-2 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» та постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257; науковий працівник повинен мати стаж роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію, атвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257, для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років.

Судом встановлено, що Національний університет водного господарства та природокористування є вищим навчальним закладом ІV рівня акредитації.

ОСОБА_3 працював у відповідача на посаді молодшого наукового співробітника з 25 листопада 1974 року по 31 грудня 1976 року. Відповідно до ст.22 Закону № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року вказана посада віднослась до посад наукових працівників.

З 1 січня 1977 року по 30 липня 2015 року позивач працював асистентом кафедри та старшим викладачем кафедри.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 257 від 4 березня 2004 року «Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" посади асистента та старшого викладача вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації віднесено до вказаного переліку.

З огляду на зазначене, позивач набув право на грошову допомогу в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат при звільненні.

Відповідно до довідки НУВГП № 979 розмір посадового окладу ОСОБА_3, який працював на посаді старшого викладача, складав 2 556 гривень з надбавкою за стаж науково-педагогічної роботи (30% від посадового окладу) 766 грн. 80 коп.

Тобто стягненню з НУВГП на користь ОСОБА_3 підлягає 19 936 гривень 80 копійок грошової допомоги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним на користь позивача слід стягнути з відповідача 595 гривень 93 копійки витрат понесених ним при подачі апеляційної скарги.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Національного університету водного господарства та природокористування про визнання недійсним наказу та зміну формулювання звільнення, стягнення грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію - задовольнити.

Визнати незаконним наказ № 427 від 22 червня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади старшого викладача кафедри мостів і тунелів, опору матеріалів і будівельної механіки на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

Змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_3 та рахувати звільненим ОСОБА_3 з посади старшого викладача кафедри мостів і тунелів, опору матеріалів і будівельної механіки Національного університету водного господарства та природокористування з 30 липня 2015 року на підставі ст. 39, 38 КЗПп України у зв»язку з виходом на пенсію.

Стягнути з Національного університету водного господарства та природокористування на користь ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст..24 Закону України "Про наукову і науково технічну діяльність" за № 1977 - ХІІ від 13.12.1991 року в сумі 19 936 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок грошової допомоги.

Стягнути з Національного університету водного господарства та природокористування на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 595 (п'ятсот дев'яносто п'ять) гривень 93 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий суддя: підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Бондаренко Н.В.

підпис Хилевич С.В.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.