АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3678/17 Головуючий 1 інстанції - Іванова І.В.
Справа № 639/6925/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 655 473 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 березня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 140-02-И, згідно пункту 2.1 якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 70 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 % річних. Згідно з пункту 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 01 березня 2022 року. Позичальник зобов'язувався щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими кредитними ресурсами у розмірі 389 доларів США згідно графіка зниження розміру заборгованості (п. 3.3 Кредитного договору). Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 11,5 % річних. Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитними ресурсами щомісяця у строк до 10 числа кожного місяця. Відповідно до пункту 4.7 кредитного договору позичальник щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів в розмірі 565,60 грн.

Виконання зобов'язань ОСОБА_2, що випливають з умов кредитного договору № 140-02-И від 01 березня 2007 року, забезпечено іпотечним договором від 01 березня 2008 року, укладеним між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до якого в іпотеку банку передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, сторонами узгоджено вартість предмету застави в розмірі 523 685 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не виконавши зобов'язань щодо сплати заборгованості за кредитним договором.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 140-02-И від 01 березня 2007 року становить: 25 903,14 доларів США - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 0,00 доларів США. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 269,51 доларів США - сума строкової заборгованості по відсоткам; 0,00 доларів США - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 0,00 грн - сума строкової заборгованості по щомісячній комісії; 0,00 грн - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії.

Позивач звернувся з претензією (вимогою) кредитора до Третьої Харківської державної нотаріальної контори та до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори. Вищевказані претензії кредитора були отримані та долучені до матеріалів спадкової справи № 473/2013, що відкрита в Третій державній нотаріальній конторі м. Харкова. Водночас на численні запити АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо надання інформації про спадкоємців померлого та про склад спадкового майна Третя ХДНК, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про нотаріат» відмовляє в наданні інформації.

Тобто на дату подачі позову у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відсутня документально підтверджена інформація щодо кола спадкоємців та вартості спадкового майна.

Однак, поручителем по кредиту та одним із іпотекодавців є дружина померлого позичальника ОСОБА_1, яка, на думку позивача, є єдиним спадкоємцем померлого позичальника ОСОБА_2

АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звертався до спадкоємців з вимогами сплатити заборгованість за кредитним договором, але на момент цього позову відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов'язань за кредитним договором та не сплатила у встановлений строк кредит та відсотки, нараховані за життя спадкодавця.

Крім того, смерть іпотекодавця не є підставою припинення іпотеки. Отже, іпотека зберігає силу, якщо спадкове майно, що є предметом іпотеки, переходить у власність інших осіб (спадкоємців). Позивачем було вжито усіх можливих та доступних заходів для досудового врегулювання спору, однак це не призвело до погашення боргу. У зв'язку з цим вони вимушені стягувати заборгованість померлого позичальника у примусовому порядку, шляхом звернення до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» посилається на порушення судом норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом та наявними у справі доказами встановлено, що 01 березня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договорі № 140-02-И, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_2 кредит на умовах та в порядку, визначених кредитним договором, в іноземній валюті у розмірі 70 000 доларів США строком до 01 березня 2022 року, а позичальник в свою чергу зобов'язався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 389 доларів США щомісяця до 10 числа кожного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку загальної суми заборгованості по кредитному договору № 140-02-И від 01 березня 2007 року останнє часткове повернення кредитних коштів ОСОБА_2 мало місце 09 вересня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частин 1-3 статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У позовній заяві позивач посилався на те, що про смерть позичальника йому було не відомо і тільки 22 червня 2015 року звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з претензією кредитора щодо пред'явлення вимог до спадкоємців померлого ОСОБА_2 (а.с. 33).

При цьому зазначає, що ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_2, не повідомила своєчасно відповідно до вимог закону банк про смерть останнього.

Проте, зазначене спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Як зазначає відповідач ОСОБА_1, вона ще у жовтні 2013 року повідомила банк про смерть чоловіка, надавши позивачу ксерокопію свідоцтва про смерть, яку позивач в подальшому і долучив до поданої ним позовної заяви.

Крім того, як вбачається з відповіді заступника керуючого філіалу «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 13 березня 2014 року за № 10022/541 на ім'я ОСОБА_1, останній була надана інформація щодо заборгованості по кредитному договору № 140-023-И від 01 березня 2007 року станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на день смерті позичальника (а.с. 74).

Звідси, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивачу було відомо про смерть ОСОБА_2, щонайменше 13 березня 2014 року, а отже, строк, протягом якого кредитор мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, слід відраховувати саме, з 13 березня 2014 року.

Як вбачається з відповіді Завідуючої П'ятої Харківської державної нотаріальної контори від 23 липня 2015 року за вихідним № 2139/01-16 претензія кредитора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо пред'явлення вимог до спадкоємців померлого ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори була направлена 22 червня 2015 року за вихідним № 22.5-3/524.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що позивач з претензією кредитора до спадкоємців звернувся з пропуском строку, встановленого статтею 1281 ЦК України, який сплинув 13 вересня 2014 року.

З вимогою про стягнення заборгованості зі спадкоємця ОСОБА_1 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду 15 вересня 2016 року.

Відповідно до частини 4 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статі, позбавляється права вимоги.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до частини 4 статті 1281 ЦК України АТ «Банк «Фінанси та Кредит». як кредитор спадкодавця ОСОБА_2 позбавляється права вимоги до спадкоємця ОСОБА_1, який прийняв спадщину.

За наслідками розгляду апеляційної скарги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» апеляційний суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 307 ЦПК України постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишає рішення без змін з підстав, передбачених частини 1 статті 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський