У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Висоцької В.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», третя особа - первинна профспілка «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» до приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» про визнання незаконними і скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень за касаційною скаргою первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 1 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними та скасувати накази приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» (далі - ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна») № 01-тд від 1 березня 2013 року та № 06-тд від 14 червня 2013 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді доган.

Посилався на те, що у його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення і притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулось без згоди первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», що суперечить вимогам ч. 3 ст. 252 КЗпП України.

У червні 2015 року первинна профспілка «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» звернулась з позовом до ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», у якому просила визнати незаконними та скасувати накази ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» № 01-тд від 1 березня 2013 року та № 06-тд від 14 червня 2013 року про застосування до ОСОБА_3 дисциплінарної відповідальності у вигляді доган.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач, притягуючи ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, вийшов за межі своїх повноважень, так як не врахував відсутність згоди профспілкового органу, і надав правову оцінку обґрунтованості відповіді профспілкового органу, що є порушенням гарантій діяльності профспілки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» № 01-тд від 1 березня 2013 року та № 06-тд від 14 червня 2013 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 1 червня 2016 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року в частині вирішення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у позові.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 1 червня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 і представника первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що на підставі наказу № 32-к від 12 лютого 1996 року ОСОБА_3 прийнято на роботу до спільного українсько-німецького закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Реємтсма-Київ тютюнова фабрика», яке у подальшому перейменовано в приватне акціонерне товариство «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», на посаду учня машиніста-регулювальника папіросно-сигаретного цеху.

У 2004 році ОСОБА_3 обрано головою первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна».

Наказом ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» № 01-тд від 11 березня 2013 року ОСОБА_3 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за ухилення від належного заповнення протоколу зміни на виробничій лінії з 7 на 8 лютого 2013 року, відсутність ОСОБА_3 на робочому місці протягом 30 хв і самовільне зниження ним швидкості виробничої лінії.

Наказом ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» № 06-тд від 14 червня 2013 року ОСОБА_3 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани - за порушення трудової дисципліни, оскільки він передчасно залишив робоче місце і, незважаючи на зауваження начальника зміни, на робоче місце не повернувся.

Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 і ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд апеляційної інстанції змінив обґрунтування первісного позову і виходив з того, що дії ОСОБА_3, вчинення яких доведено, правильно розцінені роботодавцем як порушення трудової дисципліни, за які його з додержанням вимог законодавства притягнено до дисциплінарної відповідальності. Крім цього, апеляційна інстанція виходила з відсутності такого порушеного права профспілки, яке б підлягало захисту у обраний спосіб.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Так, вчинення ОСОБА_3 дій, що стали підставою для видання наказу від 11 березня 2013 року № 01-тд, суд апеляційної інстанції встановив зі службової записки майстра зміни з технічного обслуговування від 8 лютого 2013 року, службової записки механіка-координатора від 14 лютого 2013 року, листка обміну втрат робочого часу/відсутності на робочому місці від 8 лютого 2013 року. Такі обов'язки, покладені на ОСОБА_3, визначені п.п. «а» п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників АТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна»; розділом 2 Робочої інструкції машиніста-регулювальника 6-го розряду сигаретного цеху РИ-10.26-2012.

Частиною другою ст. 252 КЗпП України передбачено притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є, проте законодавством порядок надання такої згоди не визначений, що дало суду підстави застосувати аналогію закону.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 43 КЗпП України та ч. 1 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації таку згоду дав (ч. 5 ст. 43 КЗпП України та ч. 4 ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).

Частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Встановивши, що протягом строку, визначеного ст. 43 КЗпП України, виборний орган первинної профспілкової організації не повідомив ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» про рішення, прийняте за поданням роботодавця від 21 лютого 2013 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про правомірність застосування до ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

Та обставина, що подання ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» розглянуто 9 березня 2013 року і про прийняте рішення товариство повідомлено листом, одержаним 14 березня 2013 року, свідчить про порушення виборним органом первинної профспілкової організації строків, передбачених ст. 43 КЗпП України.

З'ясовуючи законність притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за наказом від 14 червня 2013 року № 06-тд, суд апеляційної інстанції встановив, що факт порушення трудової дисципліни підтверджений службовою запискою начальника сигаретного цеху від 5 червня 2013 року, службовою запискою начальника зміни від 15 травня 2013 року, доповідною запискою машиніста-регулювальника від 14 травня 2013 року та журналом обліку готової продукції за 14 травня 2013 року.

При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_3 порушив обов'язки, визначені Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників АТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» і режиму робочого часу та відпочинку для працівників підприємства, п. 2 і 7 розділу 2 Робочої інструкції машиніста-регулювальника 6-го розряду сигаретного цеху.

За наслідками розгляду подання ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» від 7 червня 2013 року щодо надання попередньої згоди на притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності виконавчим бюро первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» від 11 червня 2013 року прийнято рішення про ненадання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції з наказу від 14 червня 2013 року № 06-тд встановив, що ПАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» визнало рішення виконавчого бюро Первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» необґрунтованим і притягло ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, застосувавши догану.

Оцінивши докази і заперечення сторін, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність порушень при застосуванні дисциплінарного стягнення, оформленого вказаним наказом.

Так, нормативні акти, що встановлювали б обов'язковість для роботодавця рішень профспілки щодо відмови у наданні згоди на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, відсутні.

Право роботодавця накласти стягнення на працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації виникає у разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у наданні згоди на таке.

Оцінка роботодавцем обґрунтованості відмови профспілки відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-703цс15, за якою обґрунтованість повинна оцінюватися із урахуванням загальних принципів права і засад цивільного судочинства (ст. 8 Конституції України, ст. 3 ЦК України, ст. ст. 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеними фактами».

Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення .

Положеннями ст. ст. 147, 149 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівників може бути застосовано тільки один із заходів стягнення, зокрема, догана, до застосування якого власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Отже, дії, вчинені ОСОБА_3, правильно кваліфіковані як порушення трудової дисципліни, що є підставою для застосування стягнення і, додержуючись вимог законодавства, роботодавець застосував дисциплінарне стягнення, врахувавши ступінь тяжкості вчинених проступків, обставини та попередню роботу працівника. Наведене дало апеляційній інстанції підстави для висновку про законність таких дій роботодавця.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову третьої особи та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у позові, апеляційний суд, встановивши, що стягнення застосовано правильно і при цьому права первинної профспілкової організації не порушені, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову третьої особи.

Відповідно до розділу 3 статуту первинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» головною метою профспілки є представництво та захист соціальних, економічних, громадських прав та інтересів членів профспілки, представництво інтересів членів профспілки перед роботодавцем, в господарських, адміністративних та державних органах усіх рівнів, включаючи подання позовів до органів судової влади.

Обґрунтовуючи позов, первинна профспілка посилалась на порушення її прав у зв'язку із наданням роботодавцем правової оцінки попереднім відмовам у притягненні ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, що, на її думку, є виходом за межі повноважень роботодавця і нехтуванням гарантіями діяльності профспілки.

Вирішуючи позов третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд апеляційної інстанції не встановив, що при застосуванні стягнення за наказом від 11 березня 2013 року № 01-тд роботодавець надавав оцінку попередній відмові профспілки у наданні згоди на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Наказ від 14 червня 2013 року № 06-тд дійсно містить посилання на необґрунтованість відмови у наданні згоди на застосування стягнення, проте таке не порушує права первинної профспілкової організації і не є виходом за межі повноважень власника чи уповноваженого ним органу, відповідає згаданій правовій позиції Верховного Суду України і не впливає на права профспілки.

Наслідком порушення трудової дисципліни працівника є застосування до нього стягнення через процедуру надання попередньої згоди у встановлений строк. Такі повноваження третя особа реалізувала. Право на оспорення наказів про застосування дисциплінарних стягнень реалізував сам працівник - ОСОБА_3; при цьому профспілка у його інтересах не діяла і наголошувала на власному матеріально-правовому інтересі, усупереч правовій природі та меті створення профспілки.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порушення жодного з прав, наданих законодавством профспілці та визначених її статутом, або будь-якого інтересу профспілки апеляційним судом при розгляді справи встановленого не було.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що застосування до ОСОБА_3 заходів стягнення не призвело до виникнення, зміни або припинення будь-яких прав, обов'язків чи інтересів профспілки і має певні правові наслідки лише для працівника.

Отже, первинній профспілці відмовлено у задоволенні позову законно.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргупервинної профспілки «Незалежна профспілка працівників приватного акціонерного товариства «Імперіал Тобакко Продакшн Україна» відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 1 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С.Висоцька
Судді: Ю.Г.Іваненко С.О.Карпенко О.М.Ситнік О.В.Ступак