АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1403/17 Справа № 175/1874/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

18 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про поділ спадщини, та зустрічним позовом третьої особи ОСОБА_5 з самостійними вимогами до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту та про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ спадщини.

24 червня 2016 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про залишення позову без розгляду.

14 липня 2016 року третя особа по справі ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без державної реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про залишення позову без розгляду задоволено, клопотання представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_10 про обєднання в одне провадження позову третьої особи задоволено частково, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року було частково задоволено апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року в частині залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ спадщини без розгляду скасовано та справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Таким чином в цій частині ухвала суду від 06 грудня 2016 року колегією суддів не переглядається, оскільки дане питання вже було вирішено судом апеляційної інстанції, а від так відсутній предмет оскарження.

Щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 про обєднання в одне провадження лише в частині відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, виходячи з наступного.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року №12 окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в ст.293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності (п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п.42,43 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року №3 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без державної реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільній сумісній власності.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_5 зазначила спірним майном базу відпочинку спортивно-оздоровчого клубу «Мустанг», розташованого по вул.Орельська,3 в смт.Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що за адміністративною територіальністю відносяться до компетенції саме Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Тому, за таких обставин, судом при відкритті провадження правила підсудності не порушено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких підстав, колегія суддів, ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно вважає такою, що постановлена з додержанням норм процесуального права, із дотриманням правил підсудності, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2016 року в частині відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_11