РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однієї сімєю без укладання шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт спільного проживання заявника з померлим ОСОБА_4 в період з 14.11.2013 року по 10.07.2017 року однією сімєю без укладання шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах. В обгрунтування вказаних підстав посилалась на наступне. Заявник зареєстована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. 15.10.1983 року між заявником та ОСОБА_4 було укладено шлюб. У вказаній квартирі заяник з чоловіком проживали з 1983 року, та 16.02.1999 року ними було отримано Свідоцтво про право власності на вказану квартиру на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 14.11.2013 року між заявником та її чоловіком шлюб було розірвано внаслідок легковажного непорозуміння, проте потім вони помирились, та продовжували проживати однією сім'єю, вести спільний побут, вели сумісне господарство, піклувались про майно, яким користувались сумісно, побутову техніку тощо. Заявник з чоловіком мала взаємні права та обовязки, які були притаманні подружжю, фактично вони не розлучились і шлюбні відносини продовжувались, спільно сплачували за комунальні послуги. Заявник протягом тривалого часу доглядала та піклувалась за чоловіком, який часто був у безпорадному стані через алкогольну залежність, гіпертонічну хворобу, подаграгічний поліартрит, йому потрібно було подавати ліки, воду, готувати їжу. В травні 2017 року заявник зламала собі ногу, їй також була потрібна допомога, і її чоловік піклувався про неї, возив її до лікаря, готував їжу. 10.07.2017 року ОСОБА_4 помер, його похованням займалась заявник, та сплатила кошти за його поховання. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, і заявник подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, тому заявник змушена звернутись до суду з вказаною заявою про встановлення даного юридичного факту.

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ПН ХМНО ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надіслала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, та зазнчила, що нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатись до участі в справі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заяви не заперечував, та зазначив, що він є братом померлого ОСОБА_4, та він відмовився від спадщини, та єдиною спадкоємицею є ОСОБА_1, з якою брат постійно проживав разом та вів з нею спільний побут до самої смерті.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

15.10.1983 року між заявником та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який було розірвано 14.11.2013 року.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 роз'яснено: під час застосування ст.74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі й між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця зареєстрована та мешкає за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 110, яка кв. 39, яка належала на праві спільної сумісної власності заявнику та ОСОБА_4

10 липня 2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер, який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за яку по день своєї смерті сплачував за комунальні послуги разом з заявником.

Заявник за власні кошти здійснила організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини звернулась лише заявник, його брат ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття спадщини, інші особи із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 четвертої черги, але нею має бути підтверджений факт сумісного проживання зі спадкодавцем однією сімєю (як дружиною та чоловіком) без шлюбу до відкриття спадщини. Тому заявник звернулась до суду з вказаною заявою.

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сімї: спільне проживання, повязаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обовязків.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні вказали, що заявник з померлим завжди були сімєю, проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, оскільки вони завжди піклувались один про одного, доглядали в періоди хвороби, що також підтверджується фото-картками та медичною документацією наданою до суду.

До заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю, у якій в обов'язковому порядку має бути зазначена мета, для якої заявник просить встановити цей факт, додаються документи та докази: докази які підтверджують наявність даного юридичного факту (анкети, акти, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, виписки з домових книг, ордери на вселення, погосподарські книги та інші документи, які містять в собі відомості про родинні відносини осіб); довідки органів ДРАЦС про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень в акти цивільного стану; інші документи та докази.

Отже, з огляду на те, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, заявником надано до суду достатніх і обґрунтованих доказів спільного проживання однією сімєю з померлим ОСОБА_4, які свідчать про сумісне проживання, що між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, тому суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка й жінки без реєстрації шлюбу за період з 14.11.2013 року по 10.07.2017 року підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212 - 215, 218, 256, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.07.2017 року як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах в період з 14 листопада 2013 року по 10 липня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя