Справа № 682/1617/17
Провадження № 2/682/734/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Маршал І.М., секретаря Дризік І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 В обґрунтування позову вказувала, що вони із відповідачем, який є її рідним братом, успадкували після смерті батька житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,2500 га в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району по АДРЕСА_1 , відповідно у розмірі 5/6 та 1/6. Вона набула спадкове майно в результаті відмов своїх братів і сестри, які є третіми особами на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, при домовленості між ними, що кожен із них безперешкодно буде користуватися батьківською хатою на правах її співвласника. Восени 2013 року в зв'язку із тим, що їй слід було приватизувати приміщення в гуртожитку, вона запропонувала своїм братам та сестрі переоформити їхні частки в спадковому майні на всіх пропорційно, або на когось одного на умовах і в подальшому користуватися батьківською хатою спільно. Було прийнято спільне родинне рішення переоформити 5/6 часток житлового будинку з належними надвірними будівлями до неї та 5/6 часток у праві спільної часткової власності земельної ділянки загальною площею 0,2500 на відповідача, оскільки на нього вже була зареєстрована 1/6 частка вказаного спадкового майна. Переоформлення спірних часток нерухомого майна було вирішено провести шляхом укладання договорів купівлі-продажу, оскільки це був матеріальна самий вигідний варіант незважаючи на те, що фактично відповідач ніяких коштів визначених оспорюваними договорами не сплачував запевняючи всіх, що порядок користування «батьківщиною» не зміниться і у всіх нас як раніше буде вільний доступ до будинку.

31.10.2013 року нотаріусом було посвідчено договір купівлі-продажу ОСОБА_2 для ОСОБА_3 5/6 часток у праві спільної власності житлового будинку з належними надвірними будівлями до цієї частини будинку, що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі за №2-1483 та договір купівлі-продажу 5/6 часток у праві спільної часткової власності земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі за №2-1480.

По спливу часу відповідач вказав своїм братам і сестрам, що він є одноосібним власником будинку і більше допускати їх до майна не буде.

Позивач вважає, що відповідач ввів усіх братів і сестер в оману щодо природи оскаржуваних договорів, користуючись повною їх довірою пов'язаною з родинними стосунками, маючи на меті особисте привласнення спадкового майна, застосовуючи, в тому числі на позивача, психологічний тиск.

Позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу 5/6 часток у праві спільної власності житлового будинку з належними надвірними будівлями до цієї частини будинку, що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1, укладений 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області Оскаєвою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-1483 та визнати недійсним договір купівлі-продажу 5/6 часток у праві спільної часткової власності земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0,2500 га наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1, укладений 31.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області Оскаєвою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №2-1480.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов із викладених у ньому підстав. Подав заяву про визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у позові відмовити, подав заяву про застосування строків позовної давності.

Треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні просили позов задоволити.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялися.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов таким, що до задоволення не підлягає.

Відповідно до змісту ст.ст. 3, 10, 11, 58, 59, 60, 61 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд вирішує спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах та на підставах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами належних і допустимих доказів.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Кожна сторона доказами зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом об'єктивно встановлено що позивачка ОСОБА_2 набула у власність в порядку спадкування після смерті батька 5/6 часток, з урахуванням 4/6 часток від яких на її користь відмовились діти померлого її рідні брати та сестра ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, житлового будинку з належними надвірними будівлями, що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1, та 5/6 часток, з урахуванням 4/6 часток від яких на її користь відмовились діти померлого її рідні брати та сестра ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, земельної ділянки: загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), що знаходиться в с. Прикордонна Улашанівка Славутського району Хмельницької області по АДРЕСА_1. Вказане засвідчується матеріалами спадкової справи № 206/2012, яка заведена після смерті ОСОБА_1, зокрема даними свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 13.12.2012 року та даними заяв ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь сестри ОСОБА_2

31.10.2013 року ОСОБА_2 відчужила успадковане нею майно ( 5/6 часток будинку та 5/6 часток земельної ділянки) на підставі договорів купівлі-продажу для відповідача ОСОБА_3, що засвідчується відповідно договорами купівлі-продажу від 31.10.2013 року, які посвідченого державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-1483 та № 2-1480 відповідно.

Договір купівлі-продажу посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства. Він підписаний сторонами особисто в присутності нотаріуса, яким перевірено особи та дієздатність сторін договору, що стверджується посвідчувальним написом на договорах.

Згідно умов укладених договорів, зокрема щодо продажу 5/6 часток будинковолодіння, сторонами домовлено в договорі, що продавець свідчить, що будь-яких прав у третіх осіб щодо частки будинку немає, договір не укладається під впливом тяжкої для продавця обставини. Продавець доводить до відома покупця, що зазначена частка будинку є його особистою приватною власністю, особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на відчужуване майно як на спільне сумісне майно, у тому числі і відповідно до статей 60, 74, 97 Сімейного Кодексу України відсутні. Сторони підтверджують, що укладення договору відповідає їх інтересам; волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому. Сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу частки будинку. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення цього договору і не відображені у його тексі, після підписання договору не матимуть правового значення. Що стосується договору купівлі-продажу земельної ділянки, то умовами цього договору також визначено, що продавець свідчить, що права третіх осіб щодо земельної ділянки відсутні. Сторони договору усвідомляють свої права та обов'язки по даному договору і гарантують, що ні одна із сторін не вчиняє будь-чого, що не відповідає їх інтересам та вимогам закону, ніхто з них не помиляється, кожен розуміє значення своїх дій, ніхто не знаходиться в стані обману, під дією насильства, погрози, збігу тяжких обставин, цей договір не носить характеру уявного та удаваного правочину.

Доводи позивачки ОСОБА_2 в позові та її представника в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 була введена в оману відповідачем щодо природи укладених між ними договорів та про те, що уклала вона їх під психологічним тиском зі сторони відповідача, спростовуються її ж твердженням у позові про те, що «було прийнято спільне родинне рішення переоформити отримане нею у спадок майно на відповідача та переоформлення майна було вирішено провести шляхом укладення договорів купівлі-продажу, оскільки це був матеріально самий вигідний варіант».

Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначення. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( ч. 1 ст. 229 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Позивачкою та її представником не наведено доказів укладення договорів купівлі-продажу під впливом обману чи психологічного тиску зі сторони відповідача ОСОБА_3, не здобуто таких і судом під час судового розгляду.

Тому у визнанні недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 31.10.2013 року, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ст. 267 ЦК України).

Суд приймає до уваги заяву відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки із позовною заявою ОСОБА_2 звернулася до Славутського міськрайонного суду 14.06.2017 року, а оспорювані нею як позивачем договори укладалися в її присутності 31.10.2013 року, відповідно строк позовної давності сплив, разом з тим суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності, оскільки доказів поважності пропуску такого строку суду надано не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Маршал І. М.