Номер провадження: 22-ц/785/3668/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 16 січня 2017 року по справі за скаргою Київської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року в.о. голови Київської РА ОМР ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м.Одеси зі скаргою на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 10.08.2016 року ВП № 14625570 про накладення штрафу та просив визнати неправомірними дії державного виконавця, повязані з прийняттям постанови про накладення штрафу та скасувати вищезазначену постанову.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16 січня 2017 року у задоволенні скарги Київської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 10.08.2016 року ВП № 14625570 про накладення штрафу відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, голова Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 16 січня 2017 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу в.о. голови Київської РА ОМР ОСОБА_4, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги Київській РА ОМР, районний суд виходив з того, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин, державний виконавець згідно положень ч.2 ст.75 ЗУ „Про виконавче провадження накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним.

З матеріалів справи вбачається:

- рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2003 року задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Київської районної адміністрації м.Одеси і зобовязано районну адміністрацію задовольнити вимоги ОСОБА_5 в проведенні ремонту в її квартирі з тимчасовим відселенням сімї ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1., та визначенням строку ремонту. Зазначене судове рішення набрало законної сили і 14 червня 2003 року Київський районний суд м.Одеси видав виконавчий лист про примусове виконання судового рішення;

- 23 липня 2003 року державний виконавець Першого ВДВС Київського РУЮ м.Одеси виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3612, виданого Київським райсудом м.Одеси;

- як вбачається з ухвали Київського райсуду м.Одеси, постановленої 23.12.2003 року по справі за заявою ОСОБА_5 про зміну порядку та способу виконання судового рішення та з рішення Приморського районного суду м.Одеси від 31.03.2009 року, постановленого по справі за позовом ОСОБА_6 до ОМР про визнання бездіяльності протиправною та про стягнення моральної шкоди, державний виконавець закрив провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3612, виданого Київським районним судом м.Одеси у звязку з неможливістю виконання рішення суду в частині відселення сімї ОСОБА_5 з квартири на строк ремонту (стягувачу Київська районна адміністрація запропонувала для тимчасового на період капітального ремонту квартири 4 варіанти житла, які не відповідали вимогам ст.50 ЖКУ, або були зайняті іншими мешканцями, тому ОСОБА_6 відмовилась переселятися в запропоновані житлові кімнати). Виконавчий лист постановою державного виконавця від 15.08.2003 року повернуто стягувачу;

- у 2008 році ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про розяснення судового рішення, видачу дублікату виконавчого листа і поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання;

- ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2008 року задоволені вимоги ОСОБА_6 про продовження терміну на подачу заяви про виконання судового рішення від 29.05.2003 року та видачу дублікату виконавчого листа;

- 26.08.2009 року Київський районний суд м.Одеси видав стягувачу дублікат виконавчого листа №2-3612/03 з примусового виконання рішення суду від 29.05.2003 року;

- ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2012 року ухвала Київського райсуду м.Одеси від 14.08.2008 року в частині видачі ОСОБА_6 дублікату виконавчого листа скасовано, а провадження по справі закрито, з тих підстав, що вимоги ОСОБА_6 належить вирішувати за нормами цивільно-процесуального законодавства, а не адміністративного судочинства;

- ОСОБА_6 звернулась до Європейського суду з прав людини із заявою на тривале невиконання рішення суду, ухваленого на її користь та на відсутність ефективних засобів юридичного захисту щодо її скарги;

- рішенням Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа „Кононова та інші проти України) постановлено „держава-відповідач має виконати рішення національного суду, ухвалене на користь заявника);

- 15.04.2015 року начальник Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ звернувся до суду з вимогами видати дублікат виконавчого листа;

- ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.05.2015 року заяву начальника Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про видачу дублікату виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-3612 на примусове виконання рішення Київського районного суду м.Одеси, ухваленого 29 травня 2003 року.

- ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.07.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.07.2015 року, ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26.05.2016 року залишено без змін;

- постановою ВП № 14625570 від 10.03.2016 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3612/03, виданого 26.08.2009 року Київським районним судом м.Одеси на виконання вищезазначеного рішення;

- 14.03.2016 року на адресу Київської РА ОМР державним виконавцем направлено вимогу щодо виконання вимог вказаного виконавчого документа у 7-ми денний строк з моменту її отримання;

- 11.04.2016 року до Відділу надійшов лист Київської РА ОМР, відповідно до якого боржником винесено розпорядження № 240 від 31.03.2016 року „Про створення комісії з обстеження житла за адресою: АДРЕСА_2 та затверджено склад вказаної комісії;

- 12.04.2016 року на адресу сторін направлено повідомлення про призначення проведення виконавчих дій на 21.04.2016 року на 11.00 годину;

- на адресу Київської РА ОМР державним виконавцем направлено вимогу щодо забезпечення повного складу комісії під час проведення виконавчих дій;

- на адресу ОСОБА_6 направлено вимогу щодо надання доступу до квартири № 42 в буд.№ 29-а по вул.Люстдорфська дорога в м.Одесі з метою проведення комісійного обстеження вказаної квартири. Вказана вимога отримана ОСОБА_6 19.04.2016 року;

- 27.04.2016 року державним виконавцем разом з Комісією здійснено вихід за вищевказаною адресою. ОСОБА_6 надала доступ до квартири, Комісією здійснено попередній огляд зазначеної квартири та заплановано повторний вихід на 28.04.2016 року з метою детального вимірювання та визначення обєму робіт;

- 06.05.2016 року на адресу Київської РА ОМР направлено вимогу державного виконавця щодо надання у 2-х денний строк з моменту отримання вимоги інформації про виконання вимог вказаного виконавчого документа;

- листом Київської РА ОМР від 13.05.2016 року повідомлено, що боржником на адресу Одеського міського голови ОСОБА_7 направлено лист щодо надання можливості тимчасового відселення ОСОБА_6 та членів її сімї на час проведення ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_3, у звязку з відсутністю в розпорядженні Київської РА ОМР вільної житлової площі на вказані цілі. Відомості щодо розгляду головою Одеської міської ради вказаного листа боржника до відділу не надходило;

- 10.06.2016 року на адресу Київської РА ОМР направлено вимогу державного виконавця щодо зобовязання виконання вимог виконавчого документа у 5-ти денний строк та попереджено про виконання вказаного рішення в примусовому порядку у разі невиконання рішення;

- 23.06.2016 року до Відділу надійшов лист Київської РА ОМР яким повідомлено, що згідно відповіді Департаменту міського господарства ОМР фонд житла для тимчасового проживання у м.Одесі відсутній. Також повідомлено, що на адресу стягувача направлено лист з проханням розглянути можливість проведення необхідного ремонту поступово без його відселення, що можливо, виходячи з обсягів робіт, зафіксованих актом від 28.04.2016 року;

- у звязку з тим, що боржник не виконує вимоги виконавчого документа, 19.07.2016 року (постанова ВП № 14625570) старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 на Київську районну адміністрацію ОМР накладено штраф у розмірі 680 гривень;

- вищезазначена постанова (ВП № 14625570 від 19.07.2016 року) отримана Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 25.07.2016 року і станом на 10.08.2016 року жодних відомостей щодо виконання вимог виконавчого документа від сторін виконавчого провадження до державного виконавця не надходило, у звязку з чим 10.08.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції в Одеській області ОСОБА_8 повторно накладено на Київську РА ОМР штраф в сумі 1360 грн.;

- 19.08.2016 року в.о. голови Київської РА ОМР ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м.Одеси зі скаргою на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 10.08.2016 року ВП № 14625570 про накладення штрафу та просив визнати неправомірними дії державного виконавця, повязані з прийняттям постанови про накладення штрафу та скасувати вищезазначену постанову;

- ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16 січня 2017 року у задоволенні скарги Київської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 10.08.2016 року ВП № 14625570 про накладення штрафу відмовлено.

В апеляційній скарзі голова Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2 посилається на те, що Київська РА ОМР не має власного маневреного фонду щодо тимчасового відселення громадян, та такі приміщення на балансі адміністрації взагалі відсутні, що унеможливлює виконати рішення суду, у звязку з чим, Київська РА ОМР звернулася до Київського районного суду м.Одеси із заявою про зміну порядку та способу виконання рішення суду, а саме просить виконати його без тимчасового відселення ОСОБА_6 та членів її сімї на час проведення ремонту. Про зазначені обставини було повідомлено державного виконавця листом від 21.06.2016 року. Проте, 25.07.2016 року на адресу Київської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла Постанова державного виконавця від 19.07.2016 року про накладення штрафу, яку апелянт оскаржив.

Враховуючи наведене, а також те, що на час подання апеляційної скарги на постанову державного виконавця від 10.08.2016 року, рішення по справі за скаргою Київської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову державного виконавця від 19.07.2016 року ще не прийнято, апелянт вважає, що державний виконавець безпідставно та незаконно виніс повторну постанову від 10.08.2016 року про накладення арешту.

Проте такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 29 травня 2003 року залишається не виконаним прогягом майже 14 років на час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції якою була відхилена скарга боржника на постанову державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи Київською районною адміністрацією Одеської міськради протягом всього часу протягом якого мало виконуватися рішення суду принаймні з часу відкриття виконавчого провадження з 14.07.2003 року - не вживалися всі можливі достатні та відповідні закону заходи щодо повного, належного, своєчасного та фактичного виконання рішення суду про зобовязання виконати ремонт у квартирі стягувача з відселенням та визначенням строку ремонту.

Крім того, після перевищення всіх розумних строків виконання рішення суду та втрати виконавчого провадження з виконавчим листом, судом за заявою стягувача був виданий дублікат виконавчого листа для надання можливості відновити втрачене виконавче провадження та все ж таки виконати рішення суду.

Проте, боржником після видачі судом дублікату виконавчого листа, були вжиті всі процесуальні заходи для оскарження даної ухвали суду у всіх судових інстанціях, які підтвердили правомірність судового рішення про видачу стягувачу дублікату виконавчого листа.

Проте рішення суду весь час залишалося без фактичного виконання і не виконано і на даний час.

Тобто квартира залишається без ремонту протягом 14 років з часу ухвалення судом рішення, а з часу залиття квартири майже 15 років.

Оцінюючи всі обставини справи, судова колегія в даному випадку не знаходить підстав для визнання доводів апеляційної скарги Київської районної адміністрації Одеської міської ради спроможними, оскільки зважаючи тривалість терміну невиконання боржником без поважних причин рішення суду, державний виконавець зобовязаний згідно положень ч. 2 ст.75 ЗУ „Про виконавче провадження накласти штраф.

Згідно ч.2 ст. 75 ЗУ „Про виконавче провадження у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Як вбачається з повідомлення Європейського суду з прав людини на адресу ОСОБА_6М її заява про невиконання рішення суду стосується схожих проблем тривалого невиконання рішень на національному рівні стосовно яких Суд виніс провідне («пілотне») рішення у справі «ОСОБА_9 проти України». Уряду України протягом до 15.01.2011 року було запропоновано забезпечити належне та достатнє відновлення прав заявників, порушених внаслідок невиконання або виконання із затримкою національних рішень, включно з відшкодуванням шкоди згідно з відповідними положеннями цього рішення (т.1 а. с. 59).

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 06.06.2013 року у справі «Кононов та інші проти України» (одним із заявників є ОСОБА_6М.) Суд констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (т. 1 а. с. 128-134).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обовязків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти Греції Суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обовязків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Доводи Київської районної адміністрації, що невиконання судового рішення обумовлено поважними причинами, не можуть бути взятими ло уваги, оскільки обстеження стану квартири стягувача, фіксація пошкоджень квартири, визначення обсягу ремонтних робіт, намагання провести ремонтні роботи без відселення стягувача, неможливість відселення стягувача (відмова її від запропонованих варіантів відселення; відсутність маневрового фонду) та інші обставини, на які боржник посилається, як на поважні причини, що перешкоджають виконанню рішення суду і які існували та існують протягом всього часу, протягом якого судове рішення залишається невиконаним.

Київська районна адмінстрація є виконавчим органом Одеської міської ради, яка представляє є органом місцевого самоврядування та представляє інтереси територіальної громади міста ОСОБА_3, зокрема мешканців міста.

Незважаючи на це, Київська районна адміністрація будучи боржником у справі не виконує рішення суду без поважних причин поза межами розумного строку, на що вказував Європейський Суд з прав людини у справі проти України, де одним з заявників була стягувач ОСОБА_6

При таких обставинах, немає підстав вважати, що районний суд порушив норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування ухвали, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 16 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_10