Справа № 331/7725/17
Пр. 2/336/2059/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумова О.О., при секретарі Сергієнко С.О. за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину. В позові зазначає, що 20 жовтня 2015 року відкрилася спадщина після смерті її чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14 січня 2016р. вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого 20 жовтня 2015р. чоловіка, на підставі цього було заведено спадкову справу № 3 за 2016р.

05 квітня 2016р., звернувшись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно померлого, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріус мотивувала свої дії тим, що неможливо вчинення нотаріальних дій, оскільки 04.04.2016р. їй подана заява про прийняття спадщини за законом ОСОБА_4, донькою померлого. Документів, які б підтверджували родинні стосунки з померлим не надала, але 11.04.2016р. ОСОБА_4 надала копію ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2015р. про відкриття провадження № 2/331/2195/15 у цивільній справі про встановлення факту батьківства. 21.04.2016р. ОСОБА_4 надала нотаріусу заяву про те, що б не видавати іншим спадкоємцям свідоцтва на спадщину до розгляду її позову судом, та надала копії позову, ухвали суду, судову повістку на 06.06.2016р.

Посилаючись на ч. 2,4,5 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.13,п.4, гл.10 ,р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус постановила відмовити їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 20 жовтня 2015р. ОСОБА_5, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на все спадкове майно, що складається з квартири за адресою : АДРЕСА_1 та земельної ділянки № 178 для ведення садівництва, розташованої у м. Запоріжжя, вулиця Базова, ОСГК « МОТОРОБУДІВНИК-1».

З зазначеною постановою нотаріуса, вона не згодна. Вважає, що відповідно до діючого законодавства, вчинення нотаріальних дій може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей чи документів або зупинено до вирішення судової справи, але не відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.

Просить визнати незаконною постанову приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 25.04.2015р. та зобовязати приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 20 жовтня 2015р. гр. ОСОБА_5, який був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 на все спадкове майно, що складається з квартири, за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки № 178 для ведення садівництва, розташованої у м. Запоріжжя, вул.Базова, ОСГК «МОТОРОБУДІВНИК-1».

Позовну заяву було подано до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016р. провадження по справі № 331/7725/16-ц пр. № 2/331/1826/2016 відкрито( а.с.8). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016р. до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, залучено ОСОБА_4 ( а.с.24). Ухвалою суду від 30.01.2016р. провадження по справі зупинено, до набрання чинності рішення суду по цивільній справі № 331/8490/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту визнання батьківства ( а.с.38). Ухвалою судді Жотвневого районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2017р. провадження по справі відновлено( а.с.43). Відповідно до Ухвали судді Жовтневого районного суду від 20.06.2017р. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину передана за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя( а.с.50).

У судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином, надала суду заперечення на позов ( а.с.12-13,31-32) та надала заяви ( а.с.17,65,71,84,93,) про розгляд справи без її участі, в задоволені позову просить відмовити в повному обсязі. Надала суду копію спадкової справи № 3 за 2016р. після померлого 20 жовтня 2015року ОСОБА_5, а також інформаційні довідки зі Спадкового реєстру ( а.с.94-135).

Відповідно до наданих заперечень, відповідач зазначає, що 14 січня 2016р. до неї звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого 20 жовтня 2015р. чоловіка ОСОБА_5, на підставі заяви було заведено спадкову справу № 3 за 2016р. 04 квітня 2016р. до неї надійшла заява про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_4, в якій та зазначила, що 20 жовтня 2015р. помер її батько ОСОБА_5. Документів, які підтверджують родинні стосунки надані не були. 11.04.2016р. ОСОБА_4 надала копію ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2015р. про відкриття провадження № 2/331/2195/15 справа № 331/8490/15-ц по цивільній справі про встановлення факту батьківства, копію позовної заяви з якою вона звернулася до суду про встановлення батьківства, а також копію ухвали суду від 01.02.2016р. по справі про зупинення видачу свідоцтва про право на спадщину, до розгляду справи по суті.

Вона повідомила позивача про наявність позовної заяви заінтересованої особи, а також ухвали суду від 01.02.2016р. Згідно ст.. 42 ЗУ «Про нотаріат» вона не може видати свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно, до розгляду справи судом, та усно відмовила в вчиненні нотаріальних дій до розгляду судової справи. Проте позивач 21.04.2016р. звернулася з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно померлого, тобто наполягала на вчиненні нотаріальної дії, не чекаючи закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.42,49 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не регламентовано винесення постанови про відкладення або зупинення нотаріальних дій, згідно з вказаними нормативними актами, нотаріус має право або здійснити нотаріальну дію, або винести постанову про відмову в її вчиненні, виклавши причини відмови в письмовій формі. Позовні вимоги вважає необґрунтованими, позивачем не доведено факт порушення нотаріусом законодавства в частині визнання постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно спадкодавця незаконною. Просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що 20 жовтня 2015р. помер ОСОБА_5(а.с.97,109-111). Після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ( ст.1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини, відповідно до ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач, як дружина спадкодавця є спадкоємцем за законом, вона 14.01.2016р., в строки та в спосіб передбачені законодавством ( ст.ст.1269,1270 ЦК України), звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 ( а.с.96,101).

За нормами ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, до приватного нотаріуса, відповідача по справі, 04.04.2016р. надійшла заява від ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлого 20.10.2015р. її батька - ОСОБА_5 (а.с.96 зв.).

Документів, що підтверджували споріднення ОСОБА_4 з померлим в матеріалах спадкової справи не міститься.

Натомість, як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_4 21.04.2016 р. надала нотаріусу заяву в якій зазначено про звернення до суду з позовом про встановлення батьківства, відкриття провадження по справі, призначення слухання справи та прохання не видавати свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям до розгляду справи по суті. Вона також надала копії Ухвали Жовтневого суду по справі №331/8490/15-ц пр.. № 2/331/193/2015 від 01.02.2016р. про забезпечення позову шляхом зобовязання Четвертої нотаріальної контори м. Запоріжжя припинити видачу свідоцтва про право власності ОСОБА_6 до розгляду цивільної справи по суті та від 03.12.2015р. про відкриття провадження у цивільній справі, позовну заяву від 20.11.2015р. та заяву про уточнення позовних вимог від 11.04.2016р. ( а.с.111зв.-115).

Судом встановлено, що станом на 21.04.2016р., коли позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом( а.с.117), в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя розглядалась цивільна справа зацікавленої особи ОСОБА_4 про встановлення факту родинних стосунків з померлим ОСОБА_5

Згідно до п.п.4.2 п.4 р.10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюстиції 22.02.2012р. № 296/5( надалі Порядок), доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до позиції, викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992р. № 2 « Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» ( з подальшими змінами та доповненнями) вирішення цих справ у точній відповідності з законодавством має сприяти зміцненню законності в сфері цивільних правовідносин, що виникають із нотаріально-посвідчених договорів, оформлення спадкових прав і виконавчих написів, вчинення інших нотаріальних дій.

Згідно до ч. 4 ст. 42 Закону України « Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Такі ж вимоги містяться і в п.3 гл.2., п.п.4.13 п.4 гл.10 Порядку, де зазначено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи- Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту батьківства було прийнято 20 лютого 2017р., яким позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог. Дане рішення Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.08.2017р. залишено без змін. Рішення набрало законної сили 28.08.2017р. ( а.с.129-133,141-148).

Отже, нотаріус, станом на 21.04.2016р. не мав законних підстав для видачі позивачу свідоцтва на право власності в порядку спадкування на спадкове майно, відповідно до її заяви від 21.04.2016р., в звязку з чим і була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.04.2016р. № 79/02-14.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено підстави та порядок відмови у вчиненні нотаріальних дій.

На теперішній час причин що були зазначені у постанові та які були підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій відсутні.

Відповідно до розяснень наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» (з подальшими змінами та доповненнями) відмова у вчиненні нотаріальної дії визнається обґрунтованою, якщо вчинення такої дії суперечить закону.(п.8 Постанови).

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання незаконною постанову приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 25.04.2015р.

Матеріали справи не містять письмової відмови відповідача з зазначеною позивачем датою. Суд позбавлений можливості надати правову оцінку, зазначеній позивачем постанові від 25.04.2015р.

Суд також відмовляє позивачу у задоволені позовних вимог, щодо зобовязання приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 20 жовтня 2015р. гр.. ОСОБА_5, який був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 на все спадкове майно, що складається з квартири, за адресою: АДРЕСА_3 та земельної ділянки № 178 для ведення садівництва, розташованої у м. Запоріжжя, вул..Базова, ОСГК «МОТОРОБУДІВНИК-1».

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільним законодавством України не передбачено такого способу захисту порушених прав, як зобов'язання нотаріуса вчинити певні нотаріальні дії із зазначенням конкретного рішення, яке повинно бути ухвалено нотаріусом.

Порядок вчинення нотаріальних дій встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами Законодавства України ( ст.ст.34, 39 ЗУ «Про нотаріат»).

Закон України «Про нотаріат»(далі Закон), є спеціальним законом у даному виді правовідносин, а тому у своїй діяльності нотаріус повинен керуватися ним. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, в матеріалах справи, в копії спадкової справи, наданої приватним нотаріусом до матеріалів справи, відсутні будь-які документи, які б свідчили про наявність, склад спадкового майна.

Позивач, наполягаючи на видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4 та земельну ділянку № 178 для ведення садівництва, розташованої у м. Запоріжжя, вул..Базова, ОСГК «МОТОРОБУДІВНИК-1», не надав належних доказів того, що перелічене майно належало на праві власності померлому 20 жовтня 2015р. гр.ОСОБА_5 та входить до спадкового майна.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки оскаржується саме неправомірні дії нотаріуса та зобовязання нотаріуса вчинити певні дії, суд приходить до висновку, що нотаріус не міг вийти за межі своїх повноважень, та виконати заявлені позивачем вимоги, тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1216-1218,1220-1223,1258-1261,1268-1270,1296-1299 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 6,8,88,208,209,212-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Наумов