Справа № 576/673/17
Провадження № 2/576/326/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до суду з позовом до Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права на спадкове майно, а саме: земельну частку (пай), яка належала її батьку, ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_2 набув права власності на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектара, розташованої на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Щорса за № 580 від 18.02.1997 року, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 16.01.197 року №8. Також мотивує позов тим, що батько за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), як член колективного сільськогосподарського підприємства в результаті паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса, оскільки помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина померлого і мати позивачки - ОСОБА_3, яка на день смерті спадкодавця була зареєстрована в одному будинку і проживала разом з ним. Інші спадкоємці за законом, в тому числі, і вона, спадщину не прийняли. Однак, за життя ОСОБА_3 не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3. Спадщину після її смерті вона прийняла, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки була зареєстрована і проживала разом з померлою на день її смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,3376 га та 0,7899 га, що належали матері, а також на земельну частку (пай) по САПТЗ ім. Щорса, розташованої на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району, в розмірі 2,59 умовних кадастрових гектара на ім'я ОСОБА_2. Крім того, мотивує позов тим, що вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, що належало ОСОБА_3, а саме: на земельні ділянки площею 1,3376 га та 0,7899 га, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), на яку за життя мав право ОСОБА_2 і яку успадкувала ОСОБА_3, їй було відмовлено. У зв'язку з відсутністю зазначеного вище сертифіката, вона не має можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку, тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, при цьому представник позивача подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача - Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про слухання справи без його участі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дунаєць Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №19, колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса Дунаєцькою сільською радою передано у колективну власність 3021,8 гектарів землі для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Дунаєцької сільської ради від 30.03.1995 (а.с.18).

З доданого до Державного акту списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса Глухівського району Сумської області вбачається, що під номером 572 значиться ОСОБА_2, на ім'я якого 18.02.1997 року на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №8 від 16.01.1997 виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а.с.19).

З Сертифікату серії НОМЕР_1 вбачається, що він виготовлений на ім'я ОСОБА_2 від 18.02.1997 на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 (а.с.20), та який посвідчує його право на земельну частку (пай) площею 2,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Щорса, але не встиг його отримати, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листа відділу у Глухівському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області №29-28-99.2-420/2-17 від 14.03.2017 вбачається, що на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №8 від 16.01.1997 був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 та зареєстрований під №580 від 18.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Щорса на території Дунаєцької сільської ради, в розмірі 2,59 умовних кадастрових гектара на ім'я ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і за життя сертифікат на право на земельну частку не одержав (а.с.16).

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину його дружина, ОСОБА_3, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована в одному будинку і проживала разом з ним, що посвідчується довідкою Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області (а.с.14).

У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим Локотською сільською радою Крупецького району Курської області від 10.01.1950 (а.с.10).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Глухів Сумської області померла ОСОБА_3 (а.с.9).

З довідки виконавчого комітету Глухівської міської ради №832 від 16.03.2017 вбачається, що на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 була заресєтрована в кв. АДРЕСА_1, разом зі своєю донькою ОСОБА_1, 1960 р.н., та онуком покійної - ОСОБА_4, 1992 (а.с.15).

Спадщину за законом ОСОБА_3 позивач частково прийняла, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідчених приватним нотаріусом Зарубою О.В. від 15.08.2016 (а.с.21,22.).

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно, яке складається із земельнї частки (паю) розміром 2,59 умовних кадастрових гектара, що належало ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження, з якого вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1. Факт зміни прізвища позивача з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, а також відомостями про розірвання шлюбу; факт зміни прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, а також відомостями про розірвання шлюбу (а.с.11, 12,13).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином прийняла спадщину ОСОБА_2 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить йому з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті ОСОБА_2, а позивач відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) належить до першої черги спадкоємців, і інших спадкоємців не має, а тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3, яка прийняла її спадщину.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Отже, після смерті ОСОБА_2 всі належні йому права та обов'язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його дружини ОСОБА_3 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а після смерті ОСОБА_3 всі належні їй права та обов'язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній, перейшли до її єдиного спадкоємця за законом, якою є позивач.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 2,59 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 2,59 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по сільськогосподарському акціонерно-пайовому товариству закритого типу імені Щорса, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації №8 від 16.01.1997, розташованої на території Дунаєцької сільської ради Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Глухівського міськрайонного

суду Сумської області С.А. Мазур