справа № 165/1708/16-ц
провадження №2/165/40/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Дячук С.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,- встановив:

02 вересня 2016 року ТзОВ «ВМП» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5552,32 грн. Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 в період з 02.01.2016 року по 19.07.2016 року перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП», що підтверджується наказами про прийняття на роботу N507 від 31.12.2014 року та про припинення трудового договору №378 від 19.07.2016 року. З 23.04.2015 року відповідно до наказу № 214 про переведення ОСОБА_3 працювала укладальником пакувальником у відділенні виготовлення напівфабрикатів.

01 квітня 2016 року між позивачем та працівниками відділення напівфабрикатів було укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, у відповідності до якого члени колективу (бригади) взяли на себе зобов'язання дбайливо ставитись до цінностей та вживати заходів для запобігання шкоди. Відповідач є членом колективу (бригади) матеріально-відповідальних осіб.

23.05.2016 року було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 339886,41 грн. та надлишки на суму 150741,27 грн., що підтверджується актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей. Відповідач був ознайомлений з ОСОБА_1.

Інвентаризаційною комісією було прийнято рішення провести залік нестач та надлишків пересортицею, врегулювати за рахунок уточнень записів в обліку, нестачі утримати за рахунок винних осіб, надлишки оприбуткувати. В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризації становить 94143,44 грн. Позивачем було видано наказ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству №242/1 від 07.06.2016р., з яким матеріально-відповідальні особи були належним чином ознайомлені, проте від підпису відмовились. Згідно розрахунку завданих збитків, розмір шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_3. становить 3079,73 грн.

27.06.2016 року було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 214841,21 грн. та надлишки на суму 84839,10 грн., що підтверджується актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей. Відповідач з актом ознайомлений.

Інвентаризаційною комісією було прийнято рішення провести залік нестач та надлишків пересортицею, врегулювати за рахунок уточнень записів в обліку, нестачі утримати за рахунок винних осіб, надлишки оприбуткувати. В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризації 86499,83 грн. Позивачем було видано наказ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству №270/1 від 07.07.2016р., з яким матеріально-відповідальні особи ознайомлені, від підпису відмовились, що підтверджується актом від 11.07.2016р. По результату другої інвентаризації розмір шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, становить 3012,59 грн.

В кінцевому результаті, після проведення заліку, сума недостачі, яка підлягає стягненню за рахунок матеріально-відповідальних осіб по результатах інвентаризацій становить 180643,27 грн.

Згідно розрахунків відшкодування завданих збитків, поданих головним бухгалтером товариства, розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 по двох інвентаризаціях, становить 5552,32 грн., із розрахунку 6092,32 грн. завдана шкода 540 грн. (утримання, вчинене з щомісячної заробітної плати)=5552,32 грн.

Відповідач завдану матеріальну шкоду не відшкодувала, та надалі виконувати свій обов'язок по відшкодуванню шкоди відмовляється.

01.04.2016 року між ТзОВ «ВМП» та членами колективу (бригади) складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування м'яса та відділення виготовлення напівфабрикатів було укладено Договір про колективну матеріальну відповідальність. Відповідно до Договору члени колективу (бригади) зобов'язані: дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди; в установленому порядку вести облік, складати і своєчасно подавати звіти про рух та залишки цінностей; своєчасно інформувати власника про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей. ОСОБА_3 була членом бригади матеріально-відповідальних осіб та підписав договір.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 порушила виконання покладених на неї трудових обов'язків, в результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду позивачу. Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» завдану матеріальну шкоду у розмірі 5552,32 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав наведених у запереченнях (а.с.72-75). Просить у задоволенні позову відмовити. Пояснила, що ОСОБА_3. перебувала у трудових відносинах з ТзОВ "ВМП". Згідно протоколів інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» про затвердження аналізу результатів інвентаризації, факторами, що спричинили недостачу були: доступ на територію складу сторонніх осіб; пересортування продукції, відтак немає підстав покладати відповідальність за незбереженість майна на працівників підприємства, в тому числі на ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_3 була прийнята на роботу підсобним робітником у відділення виготовлення напівфабрикатів з 02.01.2015 року відповідно до наказу №507 від 31.12.2014 року, Наказом №214 від 23.04.2015 року була переведена на укладальником-пакувальником у відділення виготовлення напівфабрикатів (5,6).

На підставі наказу №378 від 19.07.2016 року відповідача звільнено з ТзОВ «ВМП» згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).

23.05.2016 р. в ТзОВ «ВМП» було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 339886,41 грн. та надлишки на суму 150741,27 грн., що підтверджується протоколом робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» від 25.05.2016 року та актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 23.05.2016 року (а.с. 12-15).

Згідно акту складеного комісією ТзОВ «ВМП» (а.с.16,17) відповідач ОСОБА_3 була ознайомлена з актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей, від підпису відмовився.

Згідно розрахунку відшкодування завданих збитків від 23.05.2016 року (а.с. 20), поданих головним бухгалтером ТзОВ «ВМП», розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 становить 3079,73 грн.

27.06.2016р. в ТзОВ «ВМП» було проведено інвентаризацію цінностей на складі напівфабрикатів (субпродуктів), готової продукції ВПМ. В результаті інвентаризації було виявлено недостачі на суму 214841,21 грн. та надлишки на суму 84839,10 грн., що підтверджується протоколом робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП» від 04.07.2016 року та актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 27.06.2016 року (а.с. 22-27).

Згідно акту складеного комісією ТзОВ «ВМП» (а.с.28) відповідач ОСОБА_3 був ознайомлений з актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей, від підпису відмовився.

Згідно розрахунку відшкодування завданих збитків від 27.06.2016 року (а.с. 31), поданих головним бухгалтером ТзОВ «ВМП», розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3. становить 3012,59 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Згідно ст. 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Як передбачено ч. 1 ст. 135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Представник позивача стверджує, що відповідач була членом бригади матеріально-відповідальних осіб та підписала договір про колективну матеріальну відповідальність, тому за результатами інвентаризацій винна у вчиненні матеріальної шкоди і зобовязана її відшкодувати. Суд не погоджується з такими висновками, так як представником позивача не надано доказів на підтвердження юридичних фактів, таких як: наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням трудових обовязків і шкодою та вина відповідача, сукупність яких дає власникові право притягти працівника до матеріальної відповідальності.

Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади).

Натомість, договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 1 квітня 2016 року, який укладений між ТзОВ «ВМП» та членами колективу (бригади) складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування мяса та відділення виготовлення напівфабрикатів, не відповідає вимогам ст. 135-2 КЗпП України, так як він не погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Як вбачається з договору 01 квітня 2016 року (а.с.8,9) договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладався між ТзОВ «ВМП» в особі директора ОСОБА_6 з однієї сторони та члени колективу (бригади) складу та працівниками відділення напівфабрикатів в особі керівника колективу завідувача складом готової продукції ВМП ОСОБА_7 з другої сторони. Однак договір не підписаний ОСОБА_8, а лише останній разом з членами колективу, в тому числі відповідачем ОСОБА_3 були ознайомлені з договором. Тому суд не бере до уваги доводи позивача з цього приводу.

Крім того, не може бути запроваджена колективна (бригадна) матеріальної відповідальності, так як працівники складу готової продукції ВПМ, дільниці пакування мяса та відділення виготовлення напівфабрикатів не здійснюють спільне виконання окремих видів робіт, і можливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника, в тому числі і працівників окремих складів.

Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України, а саме те, що матеріальна шкода заподіяна підприємству внаслідок порушення покладених на відповідача трудових обов'язків, а також винними протиправними його діями (бездіяльністю). Вищевказаних доказів представник позивача суду не надав.

Разом з тим, представником позивача не було надано жодних підтверджуючих документів про те, що власником було проведено службове розслідування для належного встановлення конкретних винуватців заподіяння шкоди, хоча підп. б) п. 9 договору про колективну (бригадну) відповідальність передбачено обовязок власника виявити конкретних осіб, винних у заподіяній шкоді та притягти їх до відповідальності.

У зв'язку з наведеним, обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну при виконанні трудових обов'язків за наявності порушення працівником трудових обов'язків, наявності прямої дійсної шкоди, причинного зв'язку між порушенням і шкодою та вини працівника.

Заперечуючи позов відповідач покликалася на ту обставину, що цехи, де зберігається продукція не зачиняються та наявний вільний доступ до вказаних приміщень. Висновок про те, що до виникнення недостач міг призвести доступ на територію складу сторонніх осіб, а також пересортування продукції міститься у висновках робочої інвентаризаційної комісії ТзОВ «ВМП».

За таких обставин позивач не довів, що він виконав свій обов'язок, передбачений ч. 1 ст. 131 КЗпП України щодо створення умов, необхідних для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого працівникам майна та не надав доказів того, якими неправомірними діями ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду і наявність її вини у заподіянні шкоди, не довів порушення нею робочої інструкції укладальника-пакувальника відділення виготовлення напівфабрикатів відділу по переробці мяса.

Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст.130 КЗпП України, а саме те, що матеріальна шкода заподіяна підприємству внаслідок порушення покладених на ОСОБА_3 трудових обов'язків за наявності винних протиправних її дій (бездіяльності).

У матеріалах справи відсутні документи, які б вказували на те, що відповідач отримувала матеріальні цінності товариства для зберігання, використання в процесі роботи або з іншою метою на підставі довіреності чи іншого разового документа.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що цехи, де зберігалася продукція, не зачинялися і доступ до цих приміщень був вільним. Даний факт підтверджується аналізом результатів інвентаризації проведеної 25.05.2016 року. Інвентаризаційною комісією рекомендовано привести у відповідність умови зберігання готової продукції для запобігання можливих зловживань. Однак, власник підприємства не вжив заходів по покращенню умов зберігання майна, що підтверджує аналіз результатів інвентаризації проведеної 04.07.2016 року (комісією зроблено аналогічні висновки та надано аналогічні пропозиції, що і за результатами попередньої ревізії). Даною бездіяльністю власник підприємства не виконав обовязку, встановленого підп. б) п.9 договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність. Так, як інших доказів на підтвердження протилежного, представником позивача надано не було, суд приходить до висновку, що власником підприємства не створено працівникам необхідних умов для забезпечення повного збереження дорученого їм майна, відтак безпідставно відповідальність покладати на відповідача ОСОБА_3

Разом з тим, представником позивача не було надано жодних підтверджуючих документів про те, що власником було проведено службове розслідування для належного встановлення конкретних винуватців заподіяння шкоди, хоча підп. б) п.9 договору про колективну (бригадну) відповідальність передбачено обовязок власника виявити конкретних осіб, винних у заподіяній шкоді та притягти їх до відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 завдано ТзОВ «ВМП» матеріальну шкоду у зв'язку з порушенням покладених на нього трудових обов'язків, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. 130, 131, 134 КЗпП України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5552 (п'ять тисяч пятсот пятдесят дві) грн. 32 коп. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з ориігналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук