"04" серпня 2017 р. м. Чернівці
судді Яремка В.В.
у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 квітня 2017 року
За наслідками апеляційного розгляду справи апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги, вважаючи їх такими, що не дають підстав для скасування чи зміни судового рішення.
Вважаю, що у спірному випадку апеляційний суд мав підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо співвідповідача ОСОБА_2
Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.
У справі встановлено, що з метою забезпечення належного виконання банком зобов'язань за договором оренди, за яким за твердженням позивача утворилася заборгованість, між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 2 листопада 2012 року було укладено договір поруки, згідно з п.1.1 якого ФОП ОСОБА_2 зобов'язується перед ОСОБА_1 відповідати за виконання банком зобов'язань за договором оренди №1 від 02 січня 2002 року.
Згідно з п. 1.3 даного договору поручитель відповідає перед орендодавцем за сплату орендної плати та сум відповідних витрат за договором оренди в тому ж обсязі, що і орендар.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
Сторони одговору оренди встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.
Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за договором оренди, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за договором.
Тобто орендодацець мав протягом шести місяців від дня виникнення простроченої заборгованості за договором оренди пред'явити вимоги до поручителя ОСОБА_2
Первісні вимоги позивача зводилися до стягнення з відповідачів заборгованості за договором оренди за 2002-2016 роки, що виходить за межі шестимісячного строку дії поруки щодо платежів за договором оренди, строк сплати яких настав до серпня 2016 року.
Суддя В.В.Яремко