АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1197/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Корніюк А.П.

секретар Задвірний В.І.

з участю : позивача, його представника, представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/20919/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження Хмельницького міського голови № 513-к від 10.10.2016 року, яким його звільнено з посади завідувача міської комунальної аптеки «Віола», просив поновити його на посаді завідуючого аптеки та стягнути з відповідача на його користь середньомісячну заробітну плату за вимушений прогул та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., в обґрунтування заявлених вимог, зазначав, що він був незаконно звільнений із займаної посади, оскільки ним не порушувалися норми трудового законодавства та правила трудового розпорядку, висновок про відсутність на робочому місці 19.08.2016 та 23.08.2016 без поважних причин та використання у власних цілях службового автомобіля нічим не підтверджується. Позивач зазначав, що він як завідувач аптеки мав ненормований робочий день, акт про його відсутність на робочому місці без поважної причини не був складений спеціальною комісією, а відтак факт прогулу не доведено. Крім того, відповідно до розрахункового листа за серпень 2016 року йому виплачено заробітну плату з розрахунку фактично відпрацьованих днів, відповідно до табеля виходу на роботу, в якому зазначено що 19.08.2016 та 23.08.2016 він був присутній на робочому місці. Вказував позивач, що службовий автомобіль використовувався водієм міської комунальної аптеки ОСОБА_2 для господарських цілей аптеки, отже і подорожні листи мав заповняти він як особа за якою закріплено автомобіль. Незаконне звільнення призвело до заподіяння моральної шкоди, з огляду на підірвану ділову репутацію як керівника та приниження, яке він зазнав через незаконні дії відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Зазначає, що при його звільненні Хмельницькою міською радою було порушено вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки фіксування прогулу не було здійснено у визначений

_____________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Салоїд Н.М. Провадження № 22-ц/792/ 1197/17

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 53,54

законом спосіб, без отримання письмових пояснень від працівника або складання акту в разі його відмови давати такі пояснення, фактично в суді не було встановлено чи дійсно прогул мав місце. Крім того, посилається апелянт, що його пояснення з приводу не ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку суд оцінив критично, не прийнявши до уваги той факт, що він дійсно не ставив свій підпис в документі, яким визначено Правила внутрішнього трудового розпорядку, що є порушенням ст. 29 КЗпП України, ознайомити його з трудовим графіком мав власник або уповноважений ним орган. Також апелянт посилається, що не було зафіксовано сам факт прогулу, акт складений при проведенні вибіркової перевірки, не свідчить про порушення ним трудової дисципліни, оскільки комісія мала на меті здійснити перевірку щодо використання службового транспорту за 2016 рік, що ніяким чином не стосувалося перевірки трудової дисципліни в МКА «Віола», крім того у працівників відділу внутрішнього контролю Хмельницької міської ради не було не це повноважень, їхніми функціями є виключно фінансовий контроль. Вважає, ОСОБА_1 що судом було прийнято до уваги неправдиві свідчення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які давали суперечливі покази, натомість не прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які точно вказували де бачили його в дні, які рахуються прогулами. Крім того, апелянт вказує, що з досліджених в судовому засіданні табелів виходу на роботу чітко видно, що він був присутній на робочому місці 19.08.2016 та 23.08.2016.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_7 просив, скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що розпорядженням Хмельницького міського голови № 142-к від 6 квітня 2016 року ОСОБА_1 з 11 квітня 2016 року було призначено на посаду завідувача міської комунальної аптеки «Віола» за контрактом.

11 квітня 2016 року між Хмельницьким міським головою та ОСОБА_1 було укладено контракт про призначення на посаду завідувача міської комунальної аптеки «Віола» строком на три роки з 11 квітня 2016 року по 10 квітня 2019 року. За умовами контракту керівник закладу зобов'язаний погоджувати з органом управління майном відрядження в межах України. Орган управління майном має право звільняти керівника з посади у разі порушення керівником вимог законодавства та умов контракту. Керівник несе відповідальність за недотримання вимог законодавства про працю.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку МКА «Віола» адміністрація підприємства працює з 9 до 17 години, субота, неділя - вихідні.

19 серпня 2016 року ОСОБА_1 без погодження з виконавчими органами Хмельницької міської ради без оформлення у встановленому порядку відрядження в межах території України на службовому автотранспорті виїжджав в м. Деражня Хмельницької області та був відсутній на робочому місці більше трьох годин з 11 до 15 години.

23 серпня 2016 року ОСОБА_1 без погодження з виконавчими органами Хмельницької міської ради без оформлення у встановленому порядку відрядження в межах території України на службовому автотранспорті виїжджав в м. Ізяслав Хмельницької області та був відсутній на робочому місці більше трьох годин з 9 до 14 години.

Розпорядженням Хмельницького міського голови № 513-к від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади завідувача міської комунальної аптеки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами у вигляді розпоряджень про прийняття на роботу та звільнення, контрактом, актом перевірки МКА «Віола» з окремих питань відділом внутрішнього контролю Хмельницької міської ради від 7 жовтня 2016 року, подорожними листами службового автомобіля МКА «Віола», поясненнями свідків.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ч. 1 ст. 147 КЗпП України).

В силу ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд, виходив з доведеності факту прогулу позивача протягом трьох годин підряд, 19 серпня 2016 року та 23 серпня 2016 року, в зв'язку з чим його звільнення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним.

При цьому суд правильно виходив з фактичних обставин справи, які були встановлені на підставі наявних доказів, провівши їх аналіз у відповідності з вимогами процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги, що сам факт прогулу належним чином зафіксований не був, а акт перевірки МКА «Віола» з окремих питань відділом внутрішнього контролю Хмельницької міської ради від 7 жовтня 2016 року не може бути взятий до уваги слід відхилити.

Законодавством про працю не визначено яким конкретно способом має фіксуватися відсутність працівника на робочому місці, а отже такими письмовими доказами можуть бути фактичні дані, якими зафіксовано факт порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу. По справі зібрано достатньо доказів, якими підтверджується факт відсутні позивача без поважних причин на роботі більше трьох годин 19 і 23 серпня 2016 року.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що він не був ознайомлений власником підприємства з Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Так згідно умов контракту керівник підприємства ОСОБА_1 зобов'язаний був забезпечувати дотримання працівниками підприємства правил внутрішнього трудового розпорядку, отже ОСОБА_1 в силу своїх посадових обов'язків був зобов'язаний як керівник сам ознайомитись з правилами внутрішнього трудового розпорядку з метою контролю за дотриманням цих правил з боку його підлеглих, в іншому випадку він не міг виконувати свої посадові обов'язки в повному обсязі.

Слід відхилити і твердження апелянта щодо неотримання роботодавцем від нього пояснень за фактом вчиненого прогулу, як підстави для поновлення на роботі.

Метою отримання таких пояснень від порушника трудової дисципліни до застосування дисциплінарного стягнення (ч. 1 ст. 149 КЗпП України), є з'ясування обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок для врахування цього поряд з іншими обставинами при обранні виду стягнення. У зв'язку із цим сам по собі факт неотримання таких пояснень за відсутності даних про поважність причин вчинення проступку не може бути підставою для визнання звільнення незаконним.

Крім того в матеріалах справи наявні пояснення позивача від 7 жовтня 2016 року саме щодо складеного акту від 7 жовтня 2016 року.

Також безпідставними є доводи апелянта, про неврахування судом при ухваленні рішення наявності табелю обліку робочого часу МКА «Віола» за серпень 2016 року, відповідно до якого він 19 і 23 серпня 2016 року перебував на роботі, отримав за ці дні заробітну плату, що свідчить на думку апелянта про відсутність порушень з його боку трудової дисципліни.

Як вбачається з табелю обліку робочого часу МКА «Віола» за серпень 2016 року, даний табель складався економістом підприємства 31 серпня 2016 року, якому на той час не було відомо про відсутність керівника підприємства на роботі 19 і 23 серпня 2016 року, оскільки на підприємстві були відсутні накази про відрядження керівника чи інші фактичні дані про його відсутність. Табель є внутрішнім документом підприємства і контроль за правильністю його ведення покладається саме на адміністрацію підприємства, до складу якої і відноситься позивач. Крім того, факт порушення керівником трудової дисципліни в серпні 2016 року було виявлено лише в жовтні 2016 року, тобто вже після складання табелю.

Необґрунтованими є посилання апелянта на ту обставину, що 19 і 23 серпня 2016 року він був на роботі, так як місцем його роботи є МКА «Віола», яка має більше 10 аптечних пунктів по всьому Хмельницькому, а не лише його службовий кабінет. По справі достеменно встановлено, що позивач 19 і 23 серпня 2016 року виїжджав за межі м. Хмельницького в районні центри Хмельницької області м. Деражня і м. Ізяслав, що не можуть бути місцем роботи позивача

Суд першої інстанції, підставно не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки ці пояснення спростовуються показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які пояснили, що позивача дійсно приїжджав до них відповідно 19 серпня 2016 року в м. Деражня і 23 серпня 2016 року в м. Ізяслав з питань, які не пов'язані з діяльністю аптек у вказаних містах, показами свідка ОСОБА_2, водія МКА «Віола», який чітко і послідовно пояснив, що 19 серпня 2016 року орієнтовно з 11 по 15 годину возив на службовому автомобілі позивача в м. Деражня, а 23 серпня 2016 року орієнтовно з 9 до 14 години в м. Ізяслав, ці його пояснення підтверджуються подорожніми листами на службовий автомобіль МКА «Віола», аналогічні пояснення дала і заступник завідувача МКА «Віола» свідок ОСОБА_10, що спростовує доводи апелянта про неправильну оцінку судом першої інстанції показів свідків по даній цивільній справі.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) А.П. Корніюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко