АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4188/17 Справа № 205/9595/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» про визнання дій неправомірними, визнання акту недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06.10.2009 року між ним та ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» укладено договір про користування електричною енергією для населення. В подальшому 16.10.2015 року було укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №8402034, за умовами якого відповідач зобов'язався надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності електроустановок, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором, при цьому показники якості електричної енергії не повинні допускати відхилення напруги від номінального значення 10%. На початку червня 2015 року на протязі декількох днів електрична енергія відповідачем постачалася неналежної якості (була відсутня напруга в мережі), внаслідок чого електричні пристрої не працювали. У зв'язку з чим, дружина позивача неодноразово зверталася до відповідача із заявами та скаргами, оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні. Так, 09 червня 2015 року, під час знаходження позивача на лікуванні, працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за місцем проживання позивача по вул. Костичева, 71 в м. Дніпро було проведено перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення. За відсутності власника будинку було знято лічильник, нібито через пошкодження пломби, та замінено на інший, однак дружина встигла зробити фотознімки, згідно яких видно, що пломба пошкоджена не була. За результатами перевірки було складено акт №113284 про порушення, згідно якого нібито було пошкоджено пломбу енергозбуту на приладі обліку споживання електроенергії. У складеному акті позивач вказав, що пломба на лічильнику ним не пошкоджувалася, і перевірка її цілісності проводилася без його присутності. У подальшому, 01.07.2015 року на підставі складеного акту було проведено засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду акта про порушення, за результатами якого було нараховано до сплати: 115,07 грн. - обсяг недорахованої електроенергії, 279,04 грн. - заміна лічильника, 522,71 грн. - оплата за проведення технічної перевірки. Вважає, що акт про порушення складений за надуманими підставами та не відповідає дійсним обставинам. Продовжуючи свої неправомірні дії працівники ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» знову прийшли за місцем мешкання позивача для проведення перевірки лічильника та знову намагалися його зняти за надуманими підставами. На наступний день 03.02.2016 року через нервування, стан здоров'я позивача погіршився і його було госпіталізовано до лікарні. На лікування та відновлення здоров'я позивач витратив 2512,75 грн. В 2015 році позивач безпідставно сплатив нараховану суму в розмірі 916,82 грн. 30 березня 2016 року о 14.50 год. працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за місцем мешкання позивача без його відома на стовпі було встановлено невідомий пристрій, до якого підведено дроти, що відходять з його будинку. Продовжуючи свої незаконні дії, 14 квітня 2016 року працівниця ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» принесла та вручила під розпис попередження про відключення електроенергії, в разі несплати заборгованості за березень 2016 року в сумі 776,94 грн., в той час як позивачем було сплачено 900 грн. В результаті неправомірних дій відповідача, ОСОБА_2 були спричинені моральні страждання, які виразилися у хворобі та позначили негативні зміни у житті, емоційна напруга, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні. Тому позивач просив визнати дії працівників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо безпідставного зняття лічильника 09.06.2015 року та 02.02.2016 року такими, що порушують права споживача; визнати недійсним акт про порушення №113284 від 09.06.2015 року, складений працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» відносно ОСОБА_2; визнати дії ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо безпідставного попередження про відключення електроенергії 14 квітня 2016 року такими, що порушують права споживача; стягнути з відповідача безпідставно сплачені грошові кошти в розмірі 916,82 грн., майнову шкоду в розмірі 2512,75 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі (а.с. 101, 107-108).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яка постачається ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за вказаною адресою (а.с.7).

16 жовтня 2015 року між ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» (постачальник) та ОСОБА_2 (споживач) було укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №8402034 та відкрито особовий рахунок за вказаним номером (а.с.9-10).

Згідно п. 1.1. вказаного вище договору, постачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 8.0 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.

09 червня 2015 року представниками енергопостачальної компанії за адресою: АДРЕСА_1 був складений Акт Н №113284 «Про порушення» Правил користування електричною енергією для населення (п. 48), згідно якого за вказаною адресою було виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме, пошкодження пломби ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» №15235957 - наявні сліди механічного пошкодження (а.с.11).

На засіданні комісії 01 липня 2015 року 4 РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт Н №113284 від 09.06.2015 року та протоколом №45 від 01 липня 2015 року встановлено, що ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, порушив вимоги п.48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме, допустив пошкодження пломби енергозбуту (сліди механічних пошкоджень) (а.с. 45). Згідно протоколу, відповідно до Методики обчислення розміну відшкодування збитків, за період з 09.12.2014 року по 09.06.2015 року, тобто за 182 дні, здійснено розрахунок збитків, які складаються із 115,07 грн. - вартість обсягу недоврахованої електроенергії, 279,04 грн. - вартість заміни (пломбування, ремонту) лічильника, 522,71 грн. - вартість проведення технічної перевірки, а всього - 916,82 грн.

Згідно представлених копій касових чеків, в порядку виконання рішення відповідача, що викладене у вищевказаному протоколі №45 від 01 липня 2015 року, позивачем сплачено 115,07 грн. та 522,71 грн. (а.с. 46).

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору, зокрема, стала правомірність складення акта про порушення Правил користування електричною енергією для населення та нарахування збитків.

Разом з тим згідно зі ст. 4 ЦПК України (ст. 3 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року), кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо складення акта та нарахування збитків (штрафу) за позаоблікове використання електроенергії, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не пред»явлено позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових сум, що були нараховані у зв»язку з оформленням акту №113284 від 09.06.2015 року, - місцевий суд правильно відмовив в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним вищевказаного акту, оскільки оскарження акту ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» не є належним способом захисту.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику", чинного на час спірних правовідносин, передбачено, зокрема, що споживач енергії зобов'язаний, зокрема, додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Нормами вказаної вище статті також передбачено, що споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку, а також уповноважених осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, для здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) за дотриманням вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії в порядку, визначеному Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі перешкоджання доступу зазначених представників та уповноважених осіб до енергетичних установок споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», чинного на час спірних правовідносин, правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року.

Пунктом 11 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 далі «Правила», передбачено, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач.

Відповідно до п.15 Правил Пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Експертиза приладу обліку, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача. За результатами експертизи складається акт.

Відповідно до п. 27. Правил у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

За змістом п. 29 Правил у разі виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку споживач зобов'язаний повідомити про це енергопостачальника.

За змістом пункту 37 вказаних вище правил, енергопостачальник має право, зокрема, перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.

Також, згідно п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки.

Враховуючи викладене, встановивши, що дії ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо зняття лічильника, яке відбулося 09.06.2015 року, перебувають у межах повноважень відповідача, що обумовлені договором про постачання електричної енергії та Правилами користування електричною енергією для населення, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача зі зняття лічильника 09.06.2015 року такими, що порушують права споживача. Отже, самий по собі факт зняття лічильника працівниками відповідача зі складанням відповідного акту не є порушенням прав позивача, як споживача електричної енергії.

Згідно змісту позовної заяви, 02.02.2016 року зняття лічильника електроенергії за адресою позивача не відбулося, що підтверджується також представленими позивачем актом від 02.02.2016 року про недопуск працівників відповідача до приладу обліку електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 75); крім того, в акті про виконання технічної перевірки енергопостачальною компанією від 02.02.2016 року по АДРЕСА_1, який викладений у формі бланку, інформація про зняття лічильника не заповнена (а.с. 74). Отже, позовна вимога про визнання дій відповідача щодо зняття лічильника 02.02.2016 року такими, що порушують права споживача - є безпідставною. Твердження позивача про наявність у працівників відповідача намірів на зняття лічильника 02.02.2016 року не спростовує наведених вище висновків апеляційного суду, оскільки факт зняття лічильника 02.02.2016 року відсутній.

Крім того, позовна вимога ОСОБА_2 про визнання дій працівників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» щодо попередження про відключення електроенергії 14 квітня 2016 року такими, що порушують права споживача, - задоволенню не підлягає, оскільки відповідач діяв у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, враховуючи існування між сторонами спору щодо наявності заборгованості з оплати за спожиту електроенергію, що стверджується змістом позовної заяви, письмовими запереченнями відповідача, копією особового рахунку позивача (а.с. 66 - 73). Самий лише факт вручення попередження про можливе відключення електроенергії, за наявності спору щодо заборгованості, не свідчить про порушенням прав позивача, як споживача.

Згідно змісту позовної заяви, у якості правового обгрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди позивачем зазначені положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Диспозицією зазначеної правової норми чітко визначено, що підставами для відшкодування матеріальної шкоди є деліктна поведінка завдавача шкоди, факт настання такої шкоди, як юридичний наслідок, причинний зв'язок між деліктною поведінкою особи та фактом настання матеріальної шкоди, а також вина завдавача шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши відсутність у діях відповідача щодо зняття лічильника та попередження про відключення електроенергії ознак неправомірного діяння, - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь з відповідача 2512,75 грн., що були витрачені на лікування, та 100000,00 грн. моральної шкоди.

Крім того, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно сплачених коштів у сумі 916,82 грн., що були нараховані за рішенням відповідача, яке викладене у вищевказаному протоколі №45 від 01 липня 2015 року, зважаючи на наступне. Згідно змісту позовної заяви та представлених копій касових чеків, позивачем у добровільному порядку сплачено за протоколом №45 від 01 липня 2015 року наступні грошові суми: 115,07 грн. (вартість обсягу недоврахованої електроенергії) та 522,71 грн.(вартість проведення технічної перевірки) (а.с. 46). Суду не представлено належних доказів щодо сплати позивачем вартості заміни (пломбування, ремонту) лічильника у сумі 279,04 грн. Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, судом не встановлено факту порушення відповідачем прав позивача; разом з тим, позивачем не оспорюється непроведення відповідачем експертизи засобу обліку (лічильника) на предмет цілісності пломб. З урахуванням викладеного, твердження позивача про безпідставну сплату ним на користь відповідача 916,82 грн. - є недоведеними та необґрунтованими, тому відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

Колегія звертає увагу, що клопотань про надання доказів чи їх витребування судом представником позивача не заявлено, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Позивач не позбавлений можливостізвернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом, з інших підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді