Справа № 675/1293/17
Провадження № 2/675/573/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря Беліці М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, ОСОБА_3 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті 20 вересня 1996 року матері позивачки ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається з права на земельну частку (пай). На вказану спадщину ОСОБА_1 має право як спадкоємець першої черги за законом. Через те, що сертифікат на земельну частку (пай), був виданий на імя ОСОБА_4 після смерті спадкодавця, а тому позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай), хоча спадщину прийняла у встановленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась.

Представник позивачки ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_3 сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника адміністрації, проти заявлених вимог не заперечував.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В звязку з тим, що спадкодавець помер у 1996 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

ОСОБА_4 померла 20 вересня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть, про народження, про укладення шлюбу, копії яких додані до матеріалів справи.

За таких обставин ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки звернулась до державного нотаріуса у встановленого законом порядку, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори № 974/02-14 від 25 травня 2017 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47474109 від 19 квітня 2017 року.

У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За життя ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай), розміром 2, 44 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, про що їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0238577 відповідно до розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 111 від 22 травня 1996 року, що підтверджується відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай), копія яких додані до матеріалів справи. Разом з тим зазначений сертифікат виданий 25 листопада 1996 року, тобто після смерті спадкодавця. Вказана обставина є перешкодою для отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори № 974/02-14 від 25 травня 2017 року, копія якого додана до матеріалів справи.

Згідно архівної довідки архівного відділу ОСОБА_2 районної державної адміністрації № Р-266/04-04 від 27 липня 2017 року, доданою до матеріалів справи, розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 111 від 22 травня 1996 року підтверджено право ОСОБА_4 на земельну частку (пай), розміром 2, 44 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 підлягають захисту.

Керуючись ст. ст. 131, 152, Перехідними положеннями ЗК України, Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720/ 95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 527, 529, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, котра померла 20 вересня 1996 року, на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі із земель КСП «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області на території ОСОБА_3 сільської ради, розміром 2, 44 га, вартістю 43319 грн. 69 коп., яке належало померлій 20 вересня 1996 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0238577 відповідно до розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 111 від 22 травня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська