У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 жовтня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову та акт державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про передачу майна стягувачу від 14.09.2017 року, -

в с т а н о в и в :

Зявник ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з скаргою де субєкт оскарження: Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області на постанову та акт державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 14.09.2017 року.

Відповідно до норм встановлених ст. 383 ЦПК України якою передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи .

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 6 частини 4 статті 74 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Таким чином, з урахуванням загальних положень ст.8 ЦПК України, а також положень ст.119 ЦПК України дана скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає положенням ст.ст.119,383 ЦПК України.

Скарга на дії чи бездіяльність державного виконавця подається в порядку ст.383 ЦПК України, яка міститься у розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень», тому, субєктний склад осіб (субєкт оскарження) не може бути таким на цій стадії.

Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Вказані норми Закону при зверненні до суду із скаргою не дотримані.

Окрім того, враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, відповідно до змісту наведеної статті, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, учасниками провадження по скарзі повинні бути заявник (скаржник) та державний виконавець або інша посадова особа ДВС рішення, дії або бездіяльність, якої оскаржуються.

Зазначене кореспондується із положеннями викладеними у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Закон України Про виконавче провадження та розділ 7 ЦПК України не передбачають права оскарження дій державної виконавчої служби в цілому, оскільки вона не є учасником виконавчого провадження.

Вказані норми Закону при зверненні до суду із заявою заявником не дотримані.

Однак, всупереч вищенаведеному, заявником не зазначено ім'я (найменування) посадової особи ДВС, рішення, дії якої оскаржуються, оскільки вказаний заявником субєкт оскарження Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області , який зазначений як субєкт оскарження, не є належною стороною провадження - посадовою особою державної виконавчої служби, в розумінні ст. 383 ЦПК України.

Крім цього, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, у скарзі не викладено обставин, якими заявник обгрунтовує свої вимоги, та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, в частині підтвердження дати, коли заявник дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав чи свобод.

Так, згідно положень ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При цьому, відповідно до вимог ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчоїслужби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

На підставі викладеного заявнику слід надати до суду належні докази на підтвердження дати, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи.

В мотивувальній частині скарги заявник зазначає, що постанову та акт були надіслані йому поштлю і отримані 03.09.2017 року, перебіг строку на її оскарження починається з наступного дня і мав би закінчитись 13.10.2017 року. Вказує, що про порушене право стало відомо 09.10.2017 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження , отже вказує, що строк подання скарги слід рахувати з 10.09. по 19.09.2017 року. Водночас скарга подана до суду 13.10.2017 року, що стверджується вхідним штампом суду, проте заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження дати, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху надати заявнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст.119, 120 ,383 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119-121, 383-385 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову та акт державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про передачу майна стягувачу - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, що не може перевищувати пять днів з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2