Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2611/16-ц
Провадження № 2/553/85/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.07.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому вказує, що ОСОБА_1 з 12.06.2015 року працювала на посаді комірника відділу логістики ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод", відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.06.2015 року була матеріально відповідальною особою. В результаті інвентаризації, проведеної на підприємстві станом на 01.10.2015 року, встановлено, що в період виконання трудових обовязків ОСОБА_1 на ввірених їй складі готової продукції та складі ливарного виробництва виникла недостача товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 108 123 грн. 66 коп., тобто з вини працівника підприємству заподіяно матеріальну шкоду в указаному розмірі. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 108 123 грн. 66 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Вказували на порушення "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань" щодо порядку передачі відповідачу на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей та проведення інвентаризації у жовтні 2015 року, недоведеність факту завдання матеріальної шкоди позивача саме з вини ОСОБА_3 з огляду на незабезпечення позивачем схоронності матеріальних цінностей та наявність вільного та безперешкодного доступу до ввірених відповідачу складів необмеженого кола працівників підприємства, та недоведеність розміру прямої дійсної шкоди, завданою підприємству внаслідок недостачі майна. Просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод".

На підставі наказу ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" № ПТМ00000047 від 04.06.2015 року ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду комірника відділу логістики ливарного виробництва. Наказом від 23.11.2015 року ОСОБА_1 звільнена з роботи з посади комірника на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідно до актів приймання-передачі від 12.06.2016 року ОСОБА_1 прийняла наявні на складі готової продукції товарно-матеріальні цінності на суму 14828,46 грн. та на суму 2494381,58 грн. згідно з переліком та у кількості, наведеній у актах (т. 1 а.с. 33, 34-38).

Згодом 15.06.2015 року між ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" та ОСОБА_1, що займає посаду безпосередньо повязану з збереженням матеріальних цінностей, згідно ст. 135-1 Кодексу законів про працю України 15 червня 2015 року укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т. 1 а.с. 9).

Згідно з умовами п. 1 вищезазначеного договору та у відповідності з вимогами вищезгаданої статті 135-1 КЗпП України ОСОБА_1 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності матеріальних цінностей, переданих їй для зберігання.

Пунктом 3 вищевказаного договору визначено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до змісту акту приймання передачі від 21.08.2015 року ОСОБА_1 передано під звіт склад ливарного виробництва - нею прийнято товарно-матеріальні цінності, що зберігаються на вказаному складі, на загальну суму 1847666,59 грн. в кількості та обсязі, наведених в указаному документі (т. 1 а.с. 123-129).

При цьому, відповідач не оспорювала той факт, що вказані документи акти та договір про повну матеріальну відповідальність - підписані саме нею, не заперечувала того факту, що під час роботи в ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" на посаді комірника була матеріально-відповідальною особою та повинна нести відповідальність за збереження ввірених їй цінностей.

Відповідно до п. 11 "Положення про матеріальну відповідальність робочих і службовців за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації", затвердженого указом Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР №4204-IX від 13.07.1976 року, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли 18-річного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Стаття. 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Згідно Переліку посад і робіт затверджених постановою Державного комітету ОСОБА_4 Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної ОСОБА_4 Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24 займана ОСОБА_1 посада входить до вказаного Переліку посад та робіт (завідувач складу, комірник), а характер виконуваних обовязків був направлений на роботи по прийому на зберігання, обробці, зберіганню, відпуску матеріальних цінностей на складах, за якими відповідно до діючого законодавства України можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність.

Як встановлено в п. 7 Розділу І "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року, проведення інвентаризації є обовязковим у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні.

Разом з тим, під час судового розгляду справи достовірно встановлено, що при передачі відповідачу ОСОБА_1 товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на складі готової продукції відповідно до актів приймання-передачі від 12.06.2015 року та на складі ливарного виробництва згідно акту приймання передачі від 21.08.2015 року, інвентаризація не проводилась.

З наявний у справі доказів та пояснень сторін встановлено, що матеріально-відповідальною особою на вищевказаних складах до прийняття на роботу ОСОБА_1 була комірник ОСОБА_5

Акти від 12.06.2015 року від імені особи, яка передала відповідачу ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності по складу готової продукції, підписаний від імені ОСОБА_5, тоді як акт від 21.08.2015 року підписаний гр. ОСОБА_6 При цьому, жодних даних, які свідчать про те, що на вказану особу раніше покладались обовязки матеріально-відповідальної особи по складу ливарного виробництва, він у встановленому чинним законодавством порядку прийняв у комірника ОСОБА_5 ТМЦ на зазначеному складі, судом не встановлено.

Поряд з цим, не викликає сумніву той факт, що акти приймання передачі товарно-матеріальних цінностей від 12.06.2015 року та від 21.08.2015 року складають з кількох аркушів з переліком майна, разом з тим, підпис ОСОБА_1 міститься лише на останньому аркуші. З урахуванням того факту, що зазначені документи не прошиті та не пронумеровані, а інвентаризація всупереч вимогам п. 7 Розділу І "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань" не проводилась, це ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_1 на підставі цих документів фактично прийняла товарно-матеріальні цінності в тому переліку та обсязі і вартості, які зазначені в документах.

Наказом директора ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" № 363 від 30.09.2015 року "Про проведення інвентаризації" у звязку з необхідністю підтвердження даних бухгалтерського обліку для складання фінансової бухгалтерської звітності призначено проведення інвентаризації активів і зобовязань підприємства, в тому числі основних засобів, нематеріальних та необоротних активів, виробничих запасів, готової продукції, товарів станом на 01.10.2015 року.

Відповідно до п. 5, 6 вказаного вище наказу визначено проводити інвентаризацію в присутності матеріально відповідальних осіб, її проведення в цехах, складах, господарствах доручено робочим комісіям, робота яких організовується і контролюється центральною інвентаризаційною комісією. Згідно з п. 11 матеріально-відповідальних осіб зобовязано на момент проведення інвентаризації забезпечити належне документальне оформлення руху товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних та нематеріальних активів та привести у відповідність їх фактичне місцезнаходження згідно з даними бухгалтерського обліку. Інвентаризацію виробничих запасів, МШП, МБП, готової продукції, товарів згідно п. 12 наказу розпочати 01.10.2015 року і завершити 23.10.2015 року. Протоколи засідання разом з відомостями робочими комісіями надати центральній інвентаризаційній комісії 23.10.2015 року.

Згідно з п. п. 2, 2.1-2.4 Розділу ІІ "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року, на підприємстві, де через великий обсяг робіт проведення інвентаризації не може бути забезпечено однією комісією, для безпосереднього проведення інвентаризації у місцях зберігання та виробництва розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі інвентаризаційні комісії. До складу робочих інвентаризаційних комісій включаються представники апарату управління, бухгалтерської служби та досвідчені працівники підприємства, які знають обєкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). До складу робочих інвентаризаційних комісій можуть бути включені члени інвентаризаційної комісії. Голова і склад робочих інвентаризаційних комісій затверджуються розпорядчим документом керівника підприємства. Матеріально відповідальні особи не включаються до складу робочої інвентаризаційної комісії для перевірки активів, що знаходяться у них на відповідальному зберіганні.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу ІІ"Положення про інвентаризацію активів і зобовязань", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані. 7. Наявність активів при інвентаризації встановлюється шляхом обовязкового підрахунку, зважування, обміру. Переважування, обмір, підрахунок проводяться у порядку розміщення активів у приміщенні, де вони зберігаються.

В п. п. 19, 20 Розділу ІІ"Положення про інвентаризацію активів і зобовязань" визначено, що після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації. При цьому кількісні та цінові показники за даними бухгалтерського обліку проставляються проти відповідних даних інвентаризаційного опису і шляхом співставлення виявляються розходження між даними інвентаризації і даними обліку. Також бухгалтерська служба підприємства проводить перевірку всіх підрахунків у інвентаризаційних описах (актах інвентаризації). Виявлені помилки у цінах, таксуванні та підрахунках повинні бути виправлені й завірені підписами всіх членів інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) і матеріально відповідальних осіб. Бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобовязань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації). Вартість лишків і нестач цінностей в звіряльних відомостях наводиться відповідно до їх оцінки в регістрах бухгалтерського обліку.

Інвентаризація по складу готової продукції була розпочата робочою інвентаризаційною комісією 01.10.2015 року.

Відповідно до розписки матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 від 30.09.2015 року до початку проведення інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію та всі товарно-матеріальні цінності, що надійшли на її зберігання, оприбутковані, а ті, що вибули списані по складу готової продукції (т. 2 а.с. 87).

По результатам інвентаризації складений Інвентаризаційний опис, згідно з яким виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 126066,61 грн. та надлишок на суму 285594,77 грн. З цим документом ОСОБА_1 ознайомлена 29.10.2015 року, що посвідчила своїм підписом (т. 2 а.с. 87-103).

Результати інвентаризації, наведені у Інвентаризаційному описі, узгоджуються з даними, що містяться у порівняльній відомості по інвентаризації складу готової продукції, що знаходиться на відповідальному зберіганні у матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 станом на 01.10.2015 року, з яким відповідач ознайомлена 29.10.2015 року (т. 1 а.с. 107-110).

Інвентаризація по складу ливарного виробництва проводилась робочою інвентаризаційною комісією 01.10.2015 року.

Відповідно до розписки матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 від 30.09.2015 року до початку проведення інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію та всі товарно-матеріальні цінності, що надійшли на її зберігання, оприбутковані, а ті, що вибули списані по складу ливарного виробництва (т. 2 а.с. 104).

По результатам інвентаризації складений Інвентаризаційний опис, згідно з яким виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 258220,36 грн. та надлишок на суму 72633,71 грн. З цим документом ОСОБА_1 ознайомлена 29.10.2015 року, що посвідчила своїм підписом (т. 2 а.с. 104-113).

Результати інвентаризації, наведені у Інвентаризаційному описі, узгоджуються з даними, що містяться у порівняльній відомості по інвентаризації складу ливарного виробництва, що знаходиться на відповідальному зберіганні у матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 станом на 01.10.2015 року, проте з вказаним документом ОСОБА_1 ознайомлена не була (т. 1 а.с. 102-106).

Згідно розяснень, що містяться в п. 3 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" № 14 від 29.12.1992 року виходячи з вимог ст.15 ЦПК суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Якщо шкоду заподіяно кількома працівниками, в рішенні суду має бути зазначено, які конкретно порушення трудових обов'язків допустив кожен працівник, ступінь його вини та пропорційна їй частка загальної шкоди, за яку до нього може бути застосовано відповідний вид і межі матеріальної відповідальності.

В п. 1 Розділу ІІ "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань", передбачено, що інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Разом з тим, зміст наказу ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" № 363 від 30.09.2015 року "Про проведення інвентаризації" не містить даних про ОСОБА_1 як матеріально-відповідальну особу, в присутності якої має проводитись інвентаризація. Крім того, судом не здобуто доказів ознайомлення відповідачки з вказаним наказом, з огляду на те, що ввірені їй склади підлягали інвентаризації на підставі нього.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_1 зазначила, що не була присутня при проведенні інвентаризації на ввірених їй складах, не брала участі у огляді та підрахунку товарно-матеріальних цінностей.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 пояснила, що особисто відчинила склад готової продукції, допустила до нього інвентаризаційну комісію, проте при проведенні самої інвентаризації присутня не була, покинувши склад, участі в огляді та підрахунку наявних товарно-матеріальних цінностей не приймала, лише підписала протокол, оформлений по його результатам. Зауважила, що при проведенні інвентаризації на складі ливарного виробництва взагалі присутня не була.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що участі у проведенні інвентаризації складу готової продукції та складу ливарного виробництва не брала, при перерахунку та перевірці обсягу наявного на складах майна товарно-матеріальних цінностей та продукції присутня не була, інвентаризація проводилась не усім складом комісії. Вказані пояснення відповідача ОСОБА_1 жодними обєктивними та належними доказами спростовано не було. Натомість про їх обґрунтованість, на переконання суду, свідчать наявні у справі докази.

Так, результати інвентаризації обговорювались на засіданні робочої інвентаризаційної комісії 27.10.2015 року, що підтверджується протоколом № 20 (т. 1 а.с. 95). Відповідно, станом на вказану дату інвентаризація вже була завершена у повному обсязі.

Разом з тим, не викликає сумніву той факт, що з інвентаризаційними описами, складеними по результатам проведення інвентаризації ОСОБА_1 була ознайомлена лише 29.10.2015 року, тобто не одразу ж по завершенню інвентаризації, а навіть через два дні після обговорення її результатів.

При цьому, в період інвентаризації ОСОБА_1 з 20.10.2015 року по 24.10.2015 року перебувала у відпустці, що підтверджується наказом № 738/13/В від 25.09.2015 року.

Крім того, відповідно до Журналу здачі та прийому ключів АТ "Полтавський турбомеханічний завод" в період з 01.10.2015 року, тобто з дня, коли розпочалась інвентаризація складів готової продукції та ливарного виробництва, ключі від них брала та, відповідно, забезпечувала доступ членам інвентаризаційної комісії до обєктів перевірки не ОСОБА_1, а інші особи.

Поряд з цим, Інвентаризаційний опис, складений по результатам інвентаризації по складу ливарного виробництва (т. 2 а.с. 104) підписаний не усіма членами інвентаризаційної комісії - не містить підпису начальника відділу технічного контролю ОСОБА_7

Вказане у своїй сукупності дає суду підстави стверджувати про обґрунтованість доводів, наведених відповідачем ОСОБА_1 в обґрунтування заперечень проти позову та доведеність того факту, що інвентаризація складу готової продукції та складу ливарного виробництва проведена з порушенням "Положення про інвентаризацію активів і зобовязань".

З протоколу № 7/15 від 13.11.2015 року засідання центральної інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації по ливарному виробництву на 01.10.2015 року вирішено після зарахування нестач та надлишків однорідних (однакових) матеріальних цінностей між матеріально-відповідальними особами ливарного виробництва стягнути нестачу з осіб, винних у її виникненні, в тому числі: склад матеріалів (склад ливарного виробництва) підзвіт ОСОБА_1 в сумі 110954,97 грн., склад готової продукції підзвіт ОСОБА_1 в сумі 126066,61 грн., оприбуткувати надлишки матеріальних цінностей, в тому числі: склад матеріалів (склад ливарного виробництва) підзвіт ОСОБА_1 в сумі 70209,14 грн., ізолятор браку підзвіт ОСОБА_1 в сумі 641,87 грн., склад готової продукції підзвіт ОСОБА_1 в сумі 285594,77 грн.(т. 2 а.с. 127).

Згідно з протоколом засідання робочої інвентаризаційної комісії АТ "Полтавський турбомеханічний завод" по складу готового продукції ливарного виробництва б/н від 21.01.2016 року, вирішено клопотати перед центральною інвентаризаційною комісією про зменшення нестачі по складу готової продукції Ливарного виробництва підзвіт ОСОБА_1 на загальну суму 64443,97 грн., в тому числі: за рахунок пересортиці 48262,85 грн., за рахунок виявлення документів на рух активів 16181,12 грн. та про зменшення надлишків на загальну суму 183066,07 грн. Остаточний результат по складу готової продукції недостача 61622,64 грн., надлишки 102528,70 грн. Сума оцінених надлишків складає 445,00 грн. (т. 1 а.с. 9697).

На підтвердження розміру завданої відповідачем матеріальної шкоди суду надано довідки, складені бухгалтерською службою, відповідно до змісту яких визначено, що нестача по складу ливарного виробництва підзвіт матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 становить 46350,65 грн., а по складу готової продукції 61773,01 грн. (т. 1 а.с. 39-40, 41-42).

Разом з тим, при вирішенні спору суд бере до уваги наступне.

Відповідно до протоколу № 20 засідання робочої інвентаризаційної комісії АТ "Полтавський турбомеханічний завод" по складу готового продукції ливарного виробництва від 27.10.2015 року, предметом розгляду були результати інвентаризації станом на 02.10.2015 року згідно наказу № 363 від 30.09.2015 року та пояснення матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1, прийнято рішення клопотати перед центральною інвентаризаційною комісією про проведення повторною інвентаризації на складі готової продукції (ливарне виробництво) після внесення достовірних даних по НЗВ в систему 1С 8. (на підставі пояснень провідного інженера-програміста ОСОБА_8В.) (т. 1 а.с. 95).

Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 23.11.2015 року, вона не заперечує проти її закінчення проведення повторної інвентаризації по складу готової продукції без її участі у звязку з необхідністю звільнення (т. 1 а.с. 13).

Разом з тим, повторна інвентаризація проведена не була, відповідно, розмір нестач та надлишків по складу готової продукції після внесення достовірних даних в систему 1С.8 встановлений не був.

З огляду на це, сумнівними та непереконливими, неперевіреними і неточними, а по суті недостовірними і недоведеними, на переконання суду, є дані про розмір матеріальної шкоди, завданою позивачу ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод". При цьому, судом було розяснено сторонам право на звернення з клопотанням про призначення судової експертизи з метою визначення дійсного розміру завданої позивачу матеріальної шкоди. З відповідним клопотанням сторони не звернулись.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечувала той факт, що в період з червня по жовтень 2015 року здійснювала прийом та відпуск товарно-матеріальних цінностей зі складів готової продукції та ливарного виробництва.

Згідно з даними документів бухгалтерського обліку, в тому числі прибутковими накладними, видатковими накладними, накладними на переміщення, лімітно-заборними картами на видачу матеріалів в період протягом серпня вересня 2015 року ОСОБА_1 приймала під звіт та відпускала зі складів ряд товарно-матеріальних цінностей (т. 1 а.с. 111-116, 130-199).

Разом з тим, в ході судового розгляду справи достовірно встановлено, що позивачем ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" не було забезпечено схоронність товарно-матеріальних цінностей, до складу готової продукції та складу ливарного виробництва мали безперешкодний доступ необмежена та не визначена чітко кількість працівників підприємства.

Так, відповідно до записів Журналу здачі та прийому ключів АТ "Полтавський турбомеханічний завод" в період з 02.07.2015 року по 31.10.2015 року (останній день перед початком інвентаризації) ключі від вказаних складів брали та повертали через деякий час Миронюк, Федорієнко, Лисенко та Коваль.

За вказаних обставин, на переконання суду, відсутні підстави для висновку про те, що рух товарно-матеріальних цінностей на складі готової продукції та складі ливарного виробництва контролювала саме ОСОБА_1, відповідно, неможливо беззаперечно стверджувати про те, що до утворення нестач причетна саме вона.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

В п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлені судом обставини справи та факти, беручи до уваги, що під час судового розгляду справи не доведено розмір прямої дійсної шкоди, завданої ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" внаслідок нестач на складі, не встановлено якими саме неправомірними винними діями відповідача ОСОБА_1 заподіяно шкоду підприємству, з огляду на те, що до ввіреного їй майна абсолютно відкрито та безперешкодно (при цьому, не з її вини чи то бездіяльності, а у звязку з існуючим порядком, який склався у ливарному цеху) мали доступ інші працівники, позаяк самим роботодавцем не було забезпечено належні умови для схоронності товарно-матеріальних цінностей, обмеження доступу до товарно-матеріальних цінностей інших працівників, крім матеріально-відповідальних осіб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь в розгляді справи, але не були присутні при проголошенні рішення в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9