Справа № 415/4497/17
Провадження № 2-о/415/515/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Краснокутської М.О.,

за участі секретаря - Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якій зазначила, що 20 січня 2017 року померла її бабуся, громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 років ПеремогиАДРЕСА_1, у звязку з тим, що вона була похилого віку тому не змогла виїхати на підконтрольну українській владі територію. Заявник звернулась до Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але їй було відмовлено в реєстрації на підставі того, що вона не надала оригінал лікарської довідки про смерть, яка завірена українськими печатками. Метою звернення до суду є отримання свідоцтва про смерть громадянки України ОСОБА_2. Після уточнення вимог, просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження ст-ця Калніболотська, Новопокровського району, Краснодарського краю, яка померла 20 січня 2017 року, в Україні, Автономній Республіці Крим, місто Феодосія, село Берегове, вулиця Школьна, будинок 32, у віці 81 років, причина смерті серцева недостатність.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині заяви просила справу розглядати за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-EД № 426292 від 11 листопада 1978 року, виданого Привільнянськім міськбюро РАГС Ворошиловградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис за № 125. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_3./а.с.21/

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії IІІ ЕД № 447023, виданого 17 вересня 1984 Виконавчим комітетом Привільнянської міської ради народних депутатів Ворошиловградської області, ОСОБА_5 народилась 09 вересня 1984 року, про що зроблено запис за № 169. Матірю записано ОСОБА_6, батьком ОСОБА_3./а.с.23/

Відповідно до копії паспорта серії ЕН 967007, виданого 02 січня 2014 року Лисичанським МВ УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка міста Привілля, Луганської області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 років Перемоги АДРЕСА_2/а.с.3/

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 233801, виданого 01 серпня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 31 грудня 2013 року уклали шлюб, про що зроблено відповідний запис № 523./а.с.24/

Згідно копії паспорта серії ЕМ 903727 виданого 14 червня 2001 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка Кубанського зерносовхозу, Новопокровського району, Краснодарського краю, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 років ПеремогиАДРЕСА_1 /а.с.18-20/

Згідно копії свідоцтва про народження серії IV АГ № 897939 виданого повторно 16 вересня 2015 року, ОСОБА_4 народилась 10.07.1959 року, про що 05.08.1959 року складена актова запис про народження № 44. Матірю записано ОСОБА_2, батьком ОСОБА_8./а.с.17/

Згідно копії паспорта серії ЕМ 985936 виданого 27 вересня 2001року, Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка станиці Калніболотська, Новопокровського району, Краснодарського краю, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 років Перемоги АДРЕСА_2/а.с.5/

Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть серії 3512 № 003306 від 23 січня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла 20 січня 2017 року, місце смерті: Крим, місто Феодосія, селище Берегове, вул. Школьна, буд. 32, причина смерті: застійна серцева недостатність, трепетання предсердень, атеросклеротична хвороба серця/а.с.6/.

Згідно копії рахунку замовлення, ОСОБА_7 замовив поховання ОСОБА_2, яка померла 20.01.2017 року /а.с.7/.

Згідно з відмовою Кадіївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 11 від 26.01.2017 року, у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено, оскільки предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 / а.с.8/.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до розяснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

За вимогами ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, має юридичне значення та необхідно заявнику для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та отримання свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її бабусі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215, 234,256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Кадіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки станиці Калніболотської Новопокровського району, Краснодарського краю, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 років ПеремогиАДРЕСА_3, яка померла 20 січня 2017 року в Україні, Автономній Республіці Крим, місто Феодосія, село Берегове, вулиця Школьна, буд. 32, причина смерті - серцева недостатність.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О.Краснокутська