Номер провадження: 22-ц/785/6718/17
Номер справи місцевого суду: 522/9705/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів та вартості речей і стягнення моральної шкоди,-

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача, який процесі слухання справи був уточнений, поставлено питання про повернення безпідставно набутих коштів та вартості речей і стягнення моральної шкоди (а. с. 3-4, 87-92).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що 23 травня 2004 року між сторонами було досягнуто домовленості, згідно до якої ОСОБА_2 передає у власність садовий будинок та надвірні споруди, розташовані на земельній ділянці № 5 в СТ «Радість-3» на території Єгорівської сільської ради, Роздільнянського району, Одеської області, площею 500 кв.м., а ОСОБА_3 сплачує грошові кошти у розмірі 1 500 доларів США. Факт передачі вказаної суми коштів посвідчено розпискою від 23.05.2004 року. Після фактичної передачі будинку і земельної ділянки та отримання грошових коштів відповідач перестала займатись оформленням необхідних документів для посвідчення договору у нотаріуса. Рішенням Роздільнянського районного суду від 24.04.2013 року скасовано право власності ОСОБА_3 на вказане майно та її виселено.

Позивач, виходячи із розписки, сплатила вартість будинку у сумі 1 500 доларів США, після чого на підставі рішення правління обєднання СТ «Радість-3» від 24.09.2004 року їй передано «садову книжку садовода» в яку вписано прізвище ОСОБА_3, оформлений державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,107 га на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСТ «Радість, СТ «Радість-3», діл. № 5, 9 для ведення садівництва, серії ЯЕ № 660225, кадастровий номер 512391400:01:002:1134, у звязку з чим вона була впевнена, що законно володіє спірним майном. Тому за період з травня 2004 року до часу вирішення справи в суді в 2013 року, ОСОБА_3 було виконано ряд робіт з метою поліпшення побуту та умов проживання в будинку, вона сплачувала членські внески та інші платежі, як член садового товариства.

В результаті нездійснення угоди про продаж нерухомого майна, відповідач заволоділа грошовими коштами у розмірі 1 500,00 доларів США, отримала матеріальне задоволення від сплати позивачем боргу перед садовим товариством, який виник до травня 2004 року, за рахунок платежів ОСОБА_3 відповідач утримувала будинок та земельну ділянку на протязі 9 років, користується належним позивачу майном.

Також діями направленими на спотворення наслідків власних дій відносно домовленостей позивач вважає, що їй та членам її сім`ї причинено моральну шкоду яку оцінила в 50 000 гривень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 користь ОСОБА_3 40 480,47 гривень, що еквівалентно 1 500 доларам США, як безпідставно набуті. Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 150,00 гривень вартість майна безпідставно набутого (металевих дверей). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з наступного: судовий збір у розмірі 456,30 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 6 860 грн. В решті інших позовних вимог відмовлено (а. с. 136-139).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 143-150).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідачки грошових коштів, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 1 500 доларів США, що підтверджено письмовою розпискою, без достатньої правової підстави, утримує ці кошти, тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивачки в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитись, оскільки від відповідає вимогам закону та матеріалами справи.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 23.05.2004 року в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,052 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська Рада, ОПБ-2, садове товариство «Радість-3», ділянка № 5. За вказаним договором, вартість нерухомого майна склала 1 500 доларів США, які ОСОБА_3 передала ОСОБА_2, що підтверджується відповідною розпискою останньої (а. с. 5).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.05.2008 року, виданого на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 11.04.2007 року за № 404/А-2007 ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки, площею 0,107 га, яка розташована на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСТ «Радість», СТ «Радість-3», ділянка № 5, 9, що (а. с. 8).

Садовий будинок розташований за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с/рада Єгорівська, «Радість-3» садове товариство, ОСТ «Радість», будинок 5/9 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого головою Егорівською сільської ради 21.08.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 24150636 9 (а. с. 26,27).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.04.2013 року, яке залишене без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.11.2013 року, позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконним та скасовано розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 11.04.2007 року за № 404/А-2007; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.05.2008 року, яка розташована на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСТ «Радість», СТ «Радість-3», ділянка № 5, 9 та зобовязано ГО ОСТ «Радість» СТ «Радість-3» не перешкоджати ОСОБА_2 в здійсненні права користування земельними ділянками № 5, 9; усунено перешкоди ОСОБА_2 у користуванні нерухомим майном; виселено ОСОБА_3 із садового будинку та заборонено їй ним користуватися (а. с. 37-42, 43-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

За приписами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

ОСОБА_2 порушила домовленість, за судовим рішенням повернула майно у своє володіння, проте відмовилась повернути ОСОБА_3 отримані грошові кошти, отримані нею за спірне майно у розмірі 1 500 доларів США.

Суд першої інстанції указаним обставинам дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів у розмірі 1 500 доларів США, що еквівалентно 40 480,00 гривень.

Стягуючи з ОСОБА_2 витрати ОСОБА_3 на ремонт будинку, суд першої інстанції не послався на норму права, якою врегульовано спірні правовідносини, виходячи лише із самого факту проведення ремонтних робіт та висновків щодо їх вартості.

З таким висновком погодитися не можна, оскільки він зроблений без врахування вимог чинного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ч. 1 ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Попередній договір, за вимогами ч. 1 ст. 635 ЦК України, також укладається у формі, встановленій для основного договору. Тобто і попередній договір купівлі-продажу житлового будинку повинен укладатися у письмовій формі. Вказаної форми дотримано не було, тому вважати, що між сторонами виникли договірні зобов'язання щодо купівлі-продажу житлового будинку безпідставно.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 користувалася садовим будинком, який належить ОСОБА_2

Поліпшення речі, переданої у найм, можливе лише за згодою наймодавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 778 ЦК України якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Оскільки ОСОБА_3 не надала доказів того, що встановлення дверей у садовому будинку, розташованому за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с/рада Єгорівська, «Радість-3» садове товариство, ОСТ «Радість», будинок 5/9 відбувалось зі згоди власника ОСОБА_2, а остання заперечує надання такої згоди, тому не вбачається правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 витрат, проведених ОСОБА_3 на поліпшення садового будинку (встановлення металевих дверей).

Що стосується судових витрат по справі слід зазначити наступне.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат, проте не погоджується із розміром витрат на правову допомогу.

Постановою Кабінету Міністрів України 27 квітня 2006 року N 590, на яку посилається суд першої інстанції, затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Указані норми не передбачають обмеження компенсації часом, витраченим адвокатами на участь у судових засіданнях, та не вимагають урахування лише часу роботи адвоката в судових засіданнях.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_4 надавала ОСОБА_3 правову допомогу в суді першої інстанції, яку остання оплатила на загальну суму 6 860,00 гривень, що підтверджується угодою про надання правової допомоги № 24 від 09.11.2016 року, розрахунком вартості наданої правової допомоги та квитанціями № 24 від 09.11.2016 року та № 24а від 11.04.2017 року (а. с. 122-126).

Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом складає 6,08 годин, з яких: юридична консультація 1,5 години, ознайомлення з матеріалами справи 1,5 години, складання позову, уточненого позову та заяв по справі 2,5 годин, представництво інтересів позивача в суді 38 хвилин.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата з 1 травня по 30 листопада становить 1 450 гривень, з 1 грудня по 31 грудня становить 1 600 гривень.Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата з 1 січня становить 3 200 гривень.

Виходячи із зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брав участь у справі, витрати на правову допомогу становлять 4 822,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги про те, що дачний будинок перебував у ОСОБА_3 в оренді, а 1 500 доларів США є орендна плата за роки користування будинком не підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 40 480,47 гривень, що еквівалентно 1 500 доларів США, проте помилково стягнув вартість безпідставно набутого майна (металевих дверей) у сумі 5 150,00 гривень. За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року підлягає скасуванню в частині стягнення вартості безпідставно набутого майна (металевих дверей) та витрат на правову допомогу, з ухваленням нового рішення в цій частині по суті позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2017 року скасувати в частині стягнення вартості безпідставно набутого майна (металевих дверей) та витрат на правову допомогу.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення вартості безпідставно набутого майна (металевих дверей) у сумі 5 150,00 гривень відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 4 822,00 гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: С.О.Погорєлова

Судді: А.П.Заїкін

ОСОБА_5