АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/1846/17 Головуючий суддя І інстанції Штих Т. В.
Провадження № 22-ц/790/6325/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 липня 2012 року у розмірі 32 644 грн. 70 коп., яка станом на 31 грудня 2016 року складалася з: 1 807 грн. 93 коп. заборгованості за кредитом, 25 266 грн. 33 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 539 грн. 74 коп. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: 500 грн. - фіксована частина та 1 530 грн. 70 коп. процентна складова.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що правовідносини, які виникли між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 у звязку з укладенням кредитного договору, не допускають правонаступництва, що є підставою для закриття провадження у справі у звязку зі смертю відповідача.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості за укладеним 26 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитним договором.

22 квітня 2016 року ОСОБА_1М помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 21 березня 2017 року.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України встановлено, що сторонами у цивільному судочинстві є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, цивільним процесуальним законодавством не передбачено право на пред'явлення позову до померлої особи.

Як убачається із матеріалів справи, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором було подано ПАТ КБ «ПриватБанк» до Дзержинського районного суду м. Харкова у січні 2017 року.

Оскільки на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовом, цивільна процесуальна правоздатність ОСОБА_1 припинилась у зв'язку зі смертю (ст. 25 ЦК України), останній не може бути відповідачем у справі у розумінні цивільно-процесуального законодавства, пред'явлення до нього позову суперечить закону.

У даному випадку неможливе і процесуальне правонаступництво, оскільки за змістом ст. 37 ЦПК України, суд вирішує питання про залучення до участі у справі правонаступника лише у випадку смерті фізичної особи на стадії розгляду цивільної справи, а ОСОБА_1 . помер до пред'явлення ПАТ КБ «ПриватБанк» позову до нього.

Пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування (ст. 312 ЦПК України).

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з постановленням ухвали про закриття провадження у справі з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 304, 307, 310, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити з інших підстав.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили..

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді С.С. Кругова

ОСОБА_2