Справа № 472/329/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2017 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В позовній заяві позивачка зазначила, що на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,4400 га, що розташована в межах території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

07.08.2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано у реєстраційній службі Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 10.09.2013 року за № 2436854.

Відповідно до п.п. 9,11 вищевказаного Договору оренди землі відповідач - ОСОБА_2 зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, один раз на рік до 20 числа останнього у звітному році місяця.

В 2014 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 119 846 гривень 98 копійок а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2014 році склав - 3595 гривень 41 копійка.

В 2015 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 149 696 гривень 36 копійок, а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2015 році склав - 4490 грн. 89 коп.

В 2016 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 179 620 гривень 66 коп., а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2016 році склав - 5 388 грн. 62 коп.

Однак ОСОБА_2 порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельної ділянкою та відповідно нехтує терміном зазначеним в п.11 вищезазначеного договору оренди землі, який є його істотною умовою.

Вказує, що відповідачем - ОСОБА_2 ні в 2014 р., ні в 2015 р. за користування належної її земельної ділянки, жодних грошових коштів ОСОБА_3 сплачено не було, тоді як повинно було бути сплачено 8086.30 грн. з розрахунку: 3595,41 грн. + 4490,89 грн. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за вказані роки вона від відповідача не отримувала. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою. В грудні 2016 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 заборгованість за орендною платою у розмірі 3 614 грн. 55 коп., тоді як загальна сума заборгованості за період 2014-2016 р.р. склала 13 474,92 грн.

Отже, на момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаними. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 9 860,37 грн., тобто за 2 роки.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували, що задоволення позову, вказали що орендна плата позивачу виплачуєть своєчасно і в повному розмірі, надали відповідні документи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_2 належить земельна ділянка площею 6,4400 га, що розташована в межах території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області.

07.08.2013 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано у реєстраційній службі Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 10.09.2013 року за № 2436854.

Відповідно до п. 8 Договору оренди - договір укладено на 10 років, пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 2047,66 грн. у грошовій формі, (3% від нормативно грошової оцінки) або в натуральній - за її собівартістю, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем.

Оренда плата вноситься один раз на рік до 20 числа останнього у звітному році місяця (п.11 Договору).

В судовому зсіданні позивач ОСОБА_3 підтвердила, що нею у 2014 році було отримано від відповідача ОСОБА_2 1 (одну) тону ячменю та 1 (одну) тону пшениці, як орендну плату за 2014 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до довідки Головного управління статистики у Миколаївській області від 26.05.2017 року №228/8/17, станом на грудень 2014 року (на момент розрахунку по договору) вартість 1 тони пшениці у Веселинівському районі Миколаївської області складає 1999,2 грн., а 1 тони ячменю - 1783,6 грн.

Отже, ОСОБА_2 вніс орендну плату за 2014 рік в натуральній формі, що складає на перерахунок 3782,8 грн., і не суперечить п. 9 Договору.

Відповідач ОСОБА_2 надав журнал в якому зазначено, що позивач ОСОБА_3 в 2015 році частину орендної плати за 2015 рік отримала готівковими коштами в розмірі 2000 грн., іншу частину отримала орендної плати - отримала в натуральній формі: ячменем та пшеницею.

Позивач ОСОБА_3, зазначила, що вона не пам'ятає, що відповідач ОСОБА_2 надавав їй орендну плату, підпис в отримані орендної плати не її.

Згідно довідки від 01.03.2017 року, про відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, ОСОБА_3 в IV кварталі отримала від СПД з ідентифікаційним кодом НОМЕР_1 (інден. код відповідає коду ОСОБА_2), кошти в розмірі 4493,29 грн., за надання майна в оренду.

Отже, відповідач ОСОБА_2 повністю розрахувався з позивачем ОСОБА_3 за оренду земельної ділянки за 2015 рік.

Крім того, доказом того, що ОСОБА_2 розрахувався з ОСОБА_3 за оренду змельної ділянки за 2014-2015 роки, слугує довідки №2 від 25.05.2015 року та №2 від 26.05.2015 року, які видавалися ФОП ОСОБА_2 орендодавцю ОСОБА_3, які в подальшому ОСОБА_3 надала до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, для отримання відповідних пільг від Держави, чим сама підтвердила, що отримувала орендну плату за вказані роки.

Зазначені довідки були витребуванні судом з Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Згідно грошового повідомлення про переказ 3614,55 грн. від 08.12.2016 року, ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_3 кошти за орендну земельної діялнки за 2016 рік.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 підтвердила, що вона отримала зазначений переказ від ОСОБА_2

Додатково ОСОБА_2 23.05.2017 року було перераховано ОСОБА_3 кошти в розмірі 736,77 грн. за орендну плату за 2016 рік. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він додатково перерахував вказані кошти за оренду земельної ділянки за 2016 рік, так як встановив, що саме ця сума буде складати 3% від нормативно грошової оцінки землі.

Додатково ОСОБА_2 надано документи, які підтверджують, що він як податковий агент звітував в податкові органи та сплачував відповідні податки та збори, які необхідно було сплатити під час оренди земельної ділянки ОСОБА_3, в. т.ч. податок з доходів фізичних осіб та військовий збір при виплаті коштів ОСОБА_3

Виходячи з вищенаведеного в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що ОСОБА_2 систематично не виплачує орендну плату.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в Постанові Верховного Суду України від 28.09.2016 року по справі №6-977цс16, згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В той час як разове порушення умов договору у невиплаті орендної плати не є підставою для його розірвання.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Позивачем не надано відповідного витягу з Держгеокадастру, згідно якого вбачалося яка нормативна грошова оцінка її земельної ділянки, та яку суму потрібен сплачувати орендар ОСОБА_2

Суд зазначає, що якщо особа вважає, що їй не в повній мірі виплачується орендна плата за земельну ділянку має право подати позов про стягнення суми коштів за недотриману орендну плату за земельну ділянку, водночас неповністю виплачена орендна плати не є підставою для розірвання договору оренди.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі, протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області П. О. Чаричанський