АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/960/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5780/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

4 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Шкоріної О.І., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої Альони Ігорівни, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, скаргу задовольнити, вважаючи, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2017 року скаржник звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Лазаревої А.І., посилаючись в обґрунтування скарги на те, що 5 січня 2017 року вона отримала лист, з якого стало відомо про наявність виконавчого провадження №53047507 та винесення старшим державним виконавцем постанови від 6 грудня 2016 року про арешт належного їй на праві власності майна.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження виявлено, що 17 листопада 2016 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначила, що до моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ніяких документів вона не отримувала.

Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника від 6 грудня 2016 року винесені з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Також зазначила, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не містить дату народження боржника, що є підставою для повернення виконавчого документа. Однак, державний виконавець, вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на майно заявника, провів їх упереджено та не об'єктивно, що призвело до порушення прав та інтересів заявника.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазаревої А.І. від 6 грудня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №53047507, визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця від 6 грудня 2016 року про арешт майна, а саме: АДРЕСА_1 зобов'язати Голосіївський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві зняти арешт із зазначеної вище квартири, накладений на підставі постанови від 6 грудня 2016 року, винесеної в рамках виконавчого провадження №53047507.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року задоволено заяву ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

На підставі зазначеної ухвали старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві у м. Києві Лазаревою А.І. 6 грудня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, ухвали судів у цивільних справах є виконавчими документами, що підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ має містити повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а його дії спрямовані на негайне виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом не враховано, що у виконавчому документі, що став підставою для відкриття виконавчого документу відсутня дата народження боржника, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді