Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2017 Справа №607/7219/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1200,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 08 червня 2017 року і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого в подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано. На момент звернення позивача з позовом син сторін проживає разом з матір'ю. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву про визнання позову, просить справу розглядати у його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб.

Від даного шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27 червня 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

З'ясовано, що син сторін фактично проживає разом з матір'ю.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи із 08.06.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 180-183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 213, 215, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, 47332, АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи із 08.06.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в доход держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич