Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/725/17
Провадження № 2/674/537/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці цивільну справу за позовом

Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» м. Київ

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитною лінією №003-22026-070313

(ціна позову 46520,19 грн.)

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2017 року представник позивача, ПАТ «Дельта Банк» м. Київ ,звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією в розмірі 46520,19 грн., зазначивши, що 07.03.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-22026-070313.

Згідно з угодою ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачу ОСОБА_1 картковий рахунок №3538 в національній валюті України - гривні та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 25000 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснювалося у відповідності до Тарифів, що є невідємною частиною договору.

Відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.05.2017 року становить 46520,19 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 26918,95 грн., заборгованість за відсотками 19601,24 грн., яку позивач просить стягнути на його користь, а також судовий збір в розмірі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак до суду подав відзив на заперечення відповідача в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності та зазначив, що згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок №3538 в національній валюті України - гривні, а отже відповідач не отримує у касі готівку, а знімає зі свого рахунку кошти , або розраховується карткою.

Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 25000,00 грн.

Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невідємною частиною Договору.

Обовязковий мінімальний платіж складається з частини тіла кредиту, процентів та штрафу. Згідно п.1.6.2 тарифів процент за користування кредитною лінією -4%.

Згідно п. 2.1. частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Таким чином, станом на 17.05.2017 року за відповідачем по укладеному з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договором № 003-22026-070313 від 07.03.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 46520,19 грн., яка складається з: простроченого тіла кредиту: 26918,95 грн. та заборгованості за відсотками: 19601,24 грн.

Також представник позивача зазначив те, що відповідач протягом 2013-2014 років частково здійснював щомісячну оплату всіх платежів, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий до позовної заяви ( п.17 розрахунку), а також у п.18 розрахунку зазначені всі зняття з рахунку коштів.

Щодо терміну давності, остання проплата по договору здійснювалась 25.06.2014 року, позовна заява направлена до суду 29.05.2017 року, зареєстрована у суді 14.06.2017 року, зобовязання за договором не виконані, отже ні по термінам, ні по виконанню зобовязання термін давності не підлягає застосуванню.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, просив застосувати строки позовної давності про що подав заперечення проти позову в якому зазначив, що 07.03.2013 року між ним і позивачем була підписана заява №003-22026- 070313 про відкриття поточного рахунку №33538 кредитної лінії у сумі 25 000, 00 грн. Після підписання вищенаведеної заяви відповідач отримав платіжну картку №107737.

Строк дії кредитної лінії складав 365 днів. Останній кредит відповідач використовував 19.02.2014 року.

Відповідно наданого додатку до позовної заяви тіло кредиту дорівнює 0,00 грн. прострочене тіло кредиту становить 26918,95 грн. і заборгованість за відсотками -19601,24 грн., з чим позивач не погоджується.

Тіло основного Кредиту позивач сплатив, однак в порушення п. 7.2. договору Банк не інформував його про встановлення ліміту Кредитної лінії, про факти невиконання ним зобовязань за Договором, про розмір існуючої заборгованості, про строки та умови погашення такої заборгованості.

Цивільним законодавством визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яких називається позовною давністю (ст. 256 Цивільного кодексу України, далі за текстом - ЦКУ), загальна тривалість позовної давності обмежена 3 роками (ст. 257 ЦКУ), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) - 1 роком (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦКУ), враховуючи, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором сальдо простроченої заборгованості виникло з 01.04.2014 року, тобто з цього дня позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився в квітні 2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ: «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.».

Таким чином, на даний час, позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не підлягає задоволенню у звязку із закінченням позовної давності згідно ч. 4 ст. 267ЦКУ.

З урахуванням споживчого характеру спірних кредитних правовідносин, судова практика по даній категорій справ щодо застосування позовної давності, конкретизована у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.12, та у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13 від 16.01.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.».

Отже, законодавець визначає кредит, як грошові кошти, що видаються позичальнику банком, а зустрічне надання за даним договором полягає у поверненні кредиту, тобто вказаних коштів, та процентів.

Факт надання грошових коштів може бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, проте позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, а тому вимоги позивача необґрунтовані належними та допустимими доказами.

Оскільки доказів надання кредиту позивачем не надано, розрахунок боргу, також є необґрунтованим, зокрема є незрозумілим , наступне:

по-перше, чому розмір основного боргу складає 26918,95 грн., якщо у доданій позивачем анкеті-заяві визначено розмір кредитного ліміту у 25000,00 грн., зазначений факт викликає обґрунтований сумнів у достовірності позовних вимог;

по-друге, необґрунтованим є розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості необґрунтований жодними належними та допустимими доказами, містить намагання стягнути з відповідача безпідставні борги, а також притягнути відповідача до одного виду юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 07 березня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, була укладена кредитна угода відповідно до заяви № 003-22026-070313, згідно якої позивач ПАТ «Дельта Банк» відкрив відповідачу картковий рахунок №3538 в національній валюті України- гривні.

Згідно п. п. 2.3,2,4 частини 2 договору, банк встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 25000,00 грн. ,строк ліміту : 364 ( календарних) дні.

Згідно п.1.6.2 тарифів процент за користування кредитною лінією -4%.

Згідно п. 1 частини 3 договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною договору.

Обовязковий мінімальний платіж складається з частини тіла кредиту, процентів та штрафу.

Відповідно до п. 2.1 частини 3 договору, відповідач підтвердив, що момент прийняття (акцепту) банком його пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою.

Згідно із ч. 1ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Посилання позивача у поданих до суду запереченнях на позов спростовуються наступним.

На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 3. договору позичальник просив банк встановити в момент укладання або протягом дії договору ліміт кредитної лінії та строк користування цим лімітом в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 50000 грн.

Даним договором (п.4) позичальник надав право банку протягом дії договору на власний розсуд ініціювати зміну ліміту кредитної лінії у межах, визначених п.2.3 частини 2 цієї пропозиції, або з перевищенням таких меж, з повідомленням його про це у спосіб, визначений Правилами.

Тобто, виходячи із умов договору, позивач мав право на зміну ліміту кредитної лінії.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судом встановлено, що останнє погашення кредиту відповідачем було здійснено 25.06.2017 року в сумі 2300 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, позов до суду представником позивача було направлено 31.05.2017 року, а тому позов представником позивача було подано у строки визначені ЦК України.

Посилання позивача на те, що надання банком грошових коштів, може бути підтверджено відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, і на те, що позивач не надав жодного доказу здійснення платежу, є необгрунтованими, оскільки відповідно до п.1.1 Частини 3 договору відповідачу банком відкривався поточний рахунок з використанням платіжної картки (надалі Рахунок), відповідно до п.2.1 Частини 2 Пропозиції, а тому грошові кошти відповідач в касі банку не отримує у готівці, а знімає кошти зі свого рахунку, або розраховується карткою.

Суд встановив, що відповідач скористався кредитною лінією, але належним чином не виконує зобов'язання відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.05.2017 року становить 46520,19 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 26918,95 грн., заборгованість за відсотками 19601,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи те, що відповідачем не виконуються умови, встановлені договором, то вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 16000 грн.

Керуючись ст.ст.5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 610, 1048-1049, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Дельта Банк» м.Київ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Дельта Банк» (р/р 1026, МФО 300001, ) заборгованість за кредитною лінією №003-22026-070313 від 07 березня 2013 року в розмірі 46520 (сорок шість тисяч пятсот двадцять) грн. 19 коп., яка складається з: простроченого тіла кредиту 26918,95 грн., заборгованості за відсотками 19601,24 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, (ідент. номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук