Справа № 404/8349/15-ц
Номер провадження 2/404/120/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 24000,00 грн., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19260,28 грн. та судові витрати в сумі 487,20 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.11.2012 р. між ним та відповідачем було укладено усний договір позики, у відповідності до якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 24 000 грн. зі строком повернення через місяць після отримання коштів у позику. Позика була надана для особистих потреб позичальника. Грошові кошти у розмірі 24000 грн. були передані відповідачу у момент написання та підписання розписки. Строк повернення у розписці визначений 26.12.2012 року. Станом на 25.11.2015 року сума позики в розмірі 24000 грн. не повернута.

Під час розгляду справи представник позивача надав уточнену позовну заяву згідно якої просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 24000 грн. та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19346,67 грн. (а.с. 40-41).

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в встановленому законом порядку.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 26.11.2012 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 24000,00 грн.

ОСОБА_2 надав позивачу розписку, в якій зобовязався суму 24000,00 грн. повернути останньому протягом одного місяця (а.с. 6).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Позивач, пред'явивши позов, посилався на те, що йому позика не повернута, тобто наявність самого боргового документа у позикодавця свідчить про те, що позика не повернута.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобовязань по договору позики від 26.11.2012 року, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу у розмірі 24000,00 грн.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Проте, відповідно ч.2 ст.551 ЦК України розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якщо предметом неустойки є грошова сума.

Як вбачається з боргової розписки, сторони не передбачили можливість стягнення неустойки за несвоєчасне повернення боргу. Отже, стягнення неустойки у вигляді пені не було встановлено договором позики.

Тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ є безпідставними, і задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 240 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 215-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 24000,00 грн. та судові витрати в сумі 240 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда