АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/7891/16-ц Головуючий у І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/791/632/17 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

у серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 27 жовтня 2014 року подала до відповідача заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів, з підписанням цієї заяви сторонами було погоджено, що позивачка укладає з відповідачем договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу та договір про надання споживчого кредиту № 001298 на умовах, викладених у заяві, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк», Умовах функціонування банківських рахунків з використанням електронних платіжних засобів та здійснення операцій за цими рахунками, Тарифах та Правилах користування платіжними картками, Умовах надання споживчих кредитів.

Крім договору про надання споживчого кредиту, Тарифів та Заяви з додатками позивачці нічого не надавалося, вважає, що при укладенні кредитного договору були порушенні її права споживача, захищені Законом України «Про захист прав споживачів», працівники даної банківської установи її з умовами кредитування належним чином не ознайомлювали, оформлення кредитного договору відбулося за пів-години, після чого позивачці було вручено кредитний догорів з додатками до нього, які вона, не читаючи через дрібний шрифт, підписала, сподіваючись на добросовісність працівника банку, будь яку довідку чи повідомлення, як окремого документу з інформацією згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка не отримувала, в усній формі інформація їй також не доводилася, її підпис стоїть лише на договорі надання споживчого кредиту, Тарифах, Заяві про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів від 27 жовтня 2014 року, Правила надання банківських послуг та Умови надання споживчих кредитів їй не надавалися, умова кредитного договору про третейське застереження в п). 11.2 Правил надання банківських послуг є порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України та не узгоджується з положеннями п). 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», незаконним також є положення щодо сплати комісії, оскільки вона передбачена за дії, які банк має здійснити на власну користь, у позові просила визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 001298 від 27 жовтня 2014 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представник відповідача вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає, позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2014 року ОСОБА_3 до відповідача було подано заяву про прийняття пропозиції Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» укласти договір комплексного банківського обслуговування та заяву про надання споживчого кредиту та відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів відповідно до договору комплексного банківського обслуговування, на підставі останньої заяви позивачці було надано кредит у розмірі 7000 гривень під 0,0001 % річних строком до 26 жовтня 2016 року, з підписанням якої між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу та договір про надання споживчого кредиту № 001298 з додатком № 1 до нього на умовах, викладених у цій Заяві, Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк», Умовах функціонування банківських рахунків з використанням електронних платіжних засобів та здійснення операцій за цими рахунками, Тарифах та Правилах користування платіжними картками, Умовах надання споживчих кредитів.

За п. 11.2 Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» всі спори, які виникають при виконанні ДКБО, Умов банківських продуктів та Тарифів, припиненні, зміні, визнанні недійсними повністю або частково, або у зв'язку з ними, або випливають з них, підлягають розгляду за вибором позивача у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, умовами договору також передбачено сплату комісії у розмірі 3,99%.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено обов'язок кредитодавця перед укладенням договору про надання споживчого кредиту повідомити споживача у письмовій формі про істотну інформацію стосовно умов договору у відповідності до переліку, умови укладеного між сторонами кредитного договору у його відповідних складових містять у собі інформацію, передбачену даною нормою матеріального права.

За положеннями ст. 18 цього Закону виконавець послуг не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими, тобто умови, які усупереч принципу добросовісності призводять до дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним, у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому.

На час укладання кредитного договору Закон України "Про третейські суди" містив заборону розгляду третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, отже положення договору між сторонами щодо розгляду спорів третейським судом суперечить п. 14) ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним.

У відповідності до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо), відповідно до наданих представником відповідача до апеляційного суду документів комісія у даному договорі встановлена за послуги sms-інформування клієнта про розмір поточних та/або прострочених платежів та інших консультаційних послуг, отже вона встановлена за послуги на користь позивачки, передбачені законом підстави для визнання недійсною даної умови договору відсутні.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною умови кредитного договору між сторонами щодо розгляду спорів сторін договору за вибором позивача у третейському суді, зазначена умова договору є незаконною, проте така обставина не зумовлює зміну інших положень договору, передбачені законом підстави для визнання недійсним кредитного договору у цілому відсутні, рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення даної вимоги, інша частина доводів апеляційної скарги не містить обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для їх задоволення, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсною умови кредитного договору між сторонами щодо розгляду спорів сторін договору за вибором позивача у третейському суді скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Умову договору про надання споживчого кредиту № 001298 від 27 жовтня 2014 року з відповідними складовими між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» в частині третейського застереження щодо розгляду спорів між сторонами цього договору третейським судом визнати недійсною.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик