Справа № 418/363/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2017 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Гуцола М.П.;

за участі: секретаря судового засідання Ворожейкіна О.С.;

позивача: ОСОБА_1;

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Міловського районного суду Луганської області із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову послалась на те, що між нею та відповідачем 12 серпня 1995 року було укладено шлюб.

Від шлюбу позивач та відповідач мають двох спільних дітей, один з яких на даний час є неповнолітнім - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що сімейні відносини між нею та відповідачем не склалися, поступово між ними зникло почуття любові, одне до одного, відсутнє порозуміння, що постійно призводить до виникнення сварок.

Зазначає, що наразі вона зі своїм чоловіком ОСОБА_3 мають зовсім протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач не приймає належної участі у забезпеченні добробуту їхньої родини, не піклується про домоволодіння, не забезпечує родину матеріально та не підтримує позивачку як свою дружину.

З огляду на викладене, позивач вважає, що збереження їхньої родини, примирення і подальше проживання її з відповідачем неможливі, у зв'язку із чим, просить суд розірвати шлюб та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи позовної заяви та наполягали на її задоволенні.

Відповідач частково заперечував щодо задоволення позовних вимог, а саме, щодо визначення місця проживання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом із матір'ю та стосовно розміру аліментів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення відповідача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та зазначає наступне.

12.08.1995 року сторони зареєстрували шлюб. (а.с. 14). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх двох років шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склалися, поступово між ними зникло почуття любові, одне до одного, відсутнє порозуміння, що постійно призводить до виникнення сварок. Спір про майно відсутній. Примирення між сторонами неможливе.

Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя.

За змістом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів належить задовольнити, стягуючи з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, часткове визнання позову відповідачем, зокрема у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ту обставину, що сторони не обмежені у працездатності та кожен з батьків в однаковій мірі зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дитини.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що визначаючи розмір аліментів суд керувався чинними на день ухвалення судового рішення положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України.

При подачі позову в частині стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., сплата якого покладається на відповідача у доход держави.

Стосовно місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом із матір'ю.

Щодо стягнення витрат на сплату судового збору та правову допомогу суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн.

Стосовно витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Стосовно вимоги на відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ст. 1.Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України» на 2017 рік розмір прожиткового мінімуму становить 1600 грн. Матеріалами справи підтверджено, що представник позивача у судовому засіданні був присутній та представляв інтереси позивача протягом 63 хвилин. Тобто сума, яку належить стягнути з відповідача як відшкодування витрат на правову допомогу складає 670 грн. В стягненні решти суми суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано відповідних розрахунків про кількість годин, які затрачено на надання правової допомоги по справі, поза судових засідань.

Керуючись ст.ст. 10, 61,88,174,209,218,215,223,224-226 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянином України, який зареєстрований 12 серпня 1995 року Стрільцівською сільською радою Міловського району Луганської області, актовий запис № 13.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити "Мирська".

Після розірвання шлюбу місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво 1-ЕД № 255953, визначити разом з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_3 ІПН НОМЕР_4), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_3 ІПН НОМЕР_4) документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень та витрати на правову допомогу в сумі 670 (шістсот сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 640 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги на рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Луганської області який розташований у м. Сєверодонецьк, Луганської області, шляхом її направлення через Міловський районний суд.

Суддя Гуцол М.П.