Справа № 204/4154/17
Провадження № 6/204/82/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12 липня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року до суду надійшло подання Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра перебуває виконавче провадження № ВП 51319937 з примусового виконання виконавчого листа № 204/2968/2015 виданого 31 травня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 30 446,72 грн. 22.11.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої разом з супровідним листом направлено сторонам виконавчого провадження. 29.11.2016 року на адресу відділу від боржника ОСОБА_1 О,Б, надійшла заява про те, що нею 24.11.2016 року в поштовому відділенні було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження. Також, вказаною заявою боржниця повідомила державного виконавця про те, що вона не працевлаштована, так як перебуває у декретній відпустці. 02.12.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, копії якої разом із супровідним листом направлено на адресу боржника в даному виконавчому провадженні. 02.12.2016 року держаним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. 07.02.2017 року на адресу відділу від стягувача надійшла заява про те, що боржниця працює на посаді директора ТОВ «Правова стратегія». Також, наданою заявою стягувач просив державного виконавця звернути стягнення на заробітну плату боржника. 09.02.2017 року державним виконавцем направлено вимогу про надання належним чином завірену копію наказу про призначення ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ «Правова стратегія» та довідку розрахунок заробітної плати за 2017 рік, яку отримує ОСОБА_2 в ТОВ «Правова стратегія». 17.02.2017 року надійшла відповідь від ТОВ «Правова стратегія» про те, що з 21.11.2016 року Гускова о,б, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, заробітну плату в 2017 році не отримувала. Також, в ході здійснення даного виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що боржниці на праві власності належить квартира за адресою: м. Дніпро. вул. Кедріна, 36/18. 18.01.2017 року 18.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме вищезазначеної квартири. 23.02.2017 року надійшла заява від стягувача про погодження виконавчих дій з опису належного боржнику рухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул.. Кедріна, 36/18. 05.04.2017 року державним виконавцем за участю стягувача в даному виконавчому провадженні було здійснено вихід за адресою місцезнаходження квартири боржниці для опису належного їй майна. У ході виходу, в дану квартиру потрапити не вдалося так як двері ніхто не відчинив. У телефонній розмові боржниця повідомила, що не допустить державного виконавця для опису в дану квартиру. Також, державним виконавцем зі слів консьєржки встановлено, що боржниця знаходиться вдома. Крім того, у ході примусового виконання з розрахункового рахунку боржниці було стягнено та боржницею самостійно сплачено всього 3 211 грн. Дані кошти перераховано: 199,99 грн. витрати виконавчого провадження; 301,10 грн. виконавчий збір; 2 709, 91 грн. борг на користь стягувача. Тому, просить задовольнити подання.

Вивчивши подання та матеріали додані до нього, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 22 листопада 2016 року державним виконавцем Чечелівського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження, з виконання виконавчого листа № 204/2968/15, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 31 травня 2016 року, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 30 446 грн. 72 коп.

Постановою державного виконавця Чечелівського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 січня 2017 року, на майно боржника ОСОБА_2, а саме: належну їй квартиру за адресою: м. Дніпро, вул. Кедріна, 36/18, накладено арешт.

23.02.2017 року на адресу Чечелівського ВДВС надійшла заява стягувача про погодження дати та часу виходу до боржника на квартиру для опису його майна.

ОСОБА_4 державного виконавця, 05 квітня 2017 року останнім здійснено вихід за адресою боржника АДРЕСА_1, проте до квартири потрапити не вдалося, з наступних підстав: двері квартири ніхто не відкрив, на телефонний дзвінок боржниця повідомила, що вона не вдома та допускати до квартири, для опису майна, вона не має наміру, так як належного їй майна у даній квартирі немає. Також, консьєрж будинку зазначила, що боржниця квартиру не покидала.

Обов'язок державного виконавця, як це вбачається зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», полягає у необхідності вжиття заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, з подання Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не вбачається факт перешкоджання діям державного виконавця стосовно доступу до житлового приміщення, а також, подання не містить причин відсутності доступу до обєкту нерухомості, проте, заявник, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини, таких доказів він не надав суду.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Отже, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника повинна бути належним чином обґрунтована.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що житло, до якого він просить надати дозвіл про примусове проникнення, дійсно знаходиться у володінні боржниці ОСОБА_2

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-18/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України, роз'яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні даного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 57-61, 376 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, заінтересовані особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Дубіжанська