Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/731/17
Провадження № 2/480/536/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

при секретарі Куртась К.В.,

розглянувши 07 липня 2017 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської виправної колонії №53 третя особа: ОСОБА_2 про визнання довіреності не дійсною,

в с т а н о в и в :

04.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ольшанської виправної колонії №53 третя особа: ОСОБА_2 про визнання довіреності від 09.06.2015 р. не дійсною. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він відбуває строк покарання в Ольшанській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 53. На початку травня 2015 року його у колонії відвідав знайомий, який розповів що у нього є покупець на його будинок та запропонував йому допомогу у продажі будинку. Він погодився за умовою що той допоможе отримати втрачений паспорт для подальшого оформлення довіреності у нотаріуса який може приїхати до колонії. В подальшому, 09 червня 2015 року, начальником Ольшанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 53 ОСОБА_3 була посвідчена довіреність, на підставі якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 на ведення спадкових справ по оформленню спадщини на майно, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, житлового будинку. Через деякий час позивач дізнався що його будинок без його відома та згоди, на підставі довіреності від 09 червня 2015 року завіреної начальником Ольшанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 53 ОСОБА_3, був проданий та гроші від продажу будинку позивачу повернуті не були. Також позивач вважає, що вказана довіреність має бути визнана недійсною, оскільки при його укладанні відповідач, своїми діями суттєво порушив вимоги цивільного законодавства, що призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. А тому змушений звернутися до суду.

12.06.2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав заяву в якій просив судовий збір по даній справі з відповідача не стягувати.

В судове засідання представник позивача в судове засідання не зявився.

Відповідач в судове засідання не з'явився. При цьому подав заяву, в якій зазначив, що не погоджується з позовом з огляду на наступне: відповідно до ст. 43 Закону України Про нотаріат встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина. Відповідно до ст. 4 Кримінально-виконавчого Кодексу України, підставою для відбуття покарання є вирок суду який разом з особовою справою надходить до установи при прибутті засудженого, в особовій справі також знаходиться анкета на засудженого його відбитки пальців, фотокартка, копії паспорта та інші документи які не дають будь яких сумнівів щодо особи громадянина. Відповідач стверджує, що в довіреності немає посилання яким чином була встановлена особа за паспортом чи за матеріалами особової справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився без поважних причин пояснень та заперечень проти позову не подав.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 відбуває строк покарання в Ольшанській виправній колонії № 53.

09 червня 2015 року видана довіреність терміном на три роки та дійсна до 09.06.2018 року. Дана довіреність завірена начальником виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №53 полковником внутрішньої служби ОСОБА_3 Відповідно цієї довіреності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважив гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 бути його представником по оформленню спадкового майна.

Коли позивач дізнався що його будинок без його відома та згоди, на підставі довіреності від 09 червня 2015 року завіреної начальником Ольшанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 53 ОСОБА_3, був проданий а гроші від продажу будинку йому не повернуті, то звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідно ст. 40 Закону України Про нотаріат до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються: довіреності осіб, які тримаються в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах, посвідчені начальниками таких установ чи слідчих ізоляторів.

Відповідно до вимог ст. 244ч3 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. За своєю юридичною сутністю, видача довіреності є одностороннім правочином, який повинен відповідати загальним вимогам, що передбачені статтею 203 ЦК України.

Відповідно ст. 245 ЦК України, довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Згідно ст. 43 Закону України Про нотаріат встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Оскільки позивач ОСОБА_1 відбуває строк покарання в Ольшанській виправній колонії №53 то на засудженого заведена особова справа в якій знаходяться документи відповідно яких і було встановлено особу при видачі довіреності.

Враховуючи те, що видача довіреності є правочином.

Відповідно ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зважаючи на те, що одна із сторін заперечує дійсність правочину, а саме ОСОБА_1 то суд вважає, що правочин (довіреність) слід визнати не дійсною.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати довіреність від 09.06.2015 року посвідчену начальником виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №53 полковником внутрішньої служби ОСОБА_3 зареєстровану в реєстрі за № 29 недійсною.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_6

07.07.2017