печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Управління соціального захисту населення Новокодарської районної у м. Дніпрі ради про визнання матеріально та морально постраждалою, встановлення фактів порушення законів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в порядку ЦПК України звернулася до суду з вказаним позовом до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Управління соціального захисту населення Новокодарської районної у м. Дніпрі ради про визнання матеріально та морально постраждалою, встановлення фактів порушення законів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди та просить суд визнати її матеріально і морально постраждалою через факт відсутності в Україні кваліфікованих законодавчих норм та реально діючих механізмів державного соціально-правового захисту громадян з обмеженими можливостями, тобто через факт бездіяльності Верховної Ради України щодо проблем таких громадян і зневаги до них в Україні; визнати її матеріально і морально постраждалою через непрофесійні дії Кабінету міністрів України, а саме: вкрай непродуману постанову Кабміну №505 від 1 жовтня 2014 р., зокрема п. 6, який не враховує стан житла деяких громадян, які не передбачали, але змушені повертатися до нього; публічного введення в оману громадян України екс-прем'єром ОСОБА_2 щодо припинення ганебної практики відносно громадян похилого віку і впровадження в дію нової ефективної телекомунікаційної системи документообігу, яка фактично не працювала і не працює; аморальну державну політику економії бюджетних коштів через численні штучні бюрократичні перепони (у т. ч. постійну зміну законодавчих актів, постанов, розпоряджень і т. і.) і запобігання впровадженню переваг сучасної системи документообігу єдиного реєстру УПСЗН, від чого матеріально і морально страждають дійсно незахищені верстви населення з обмеженням інформації та руху, які якраз найбільше потребують державної допомоги в реалізації своїх прав; визнати її матеріально і морально постраждалою через факт дискримінації мене в Україні: за ознакою обмежених можливостей в реалізації прав через похилий вік і стан здоров'я; за ознакою обмеження права свободи пересування; за ознакою обмеження права на постійне пенсійне забезпечення додатковими умовами; за ознакою позбавлення права на соціальну допомогу переміщеним громадянам; визнати факт відсутності будь-якої державної допомоги їй, а навпаки надання шкоди управлінням соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Днепрі ради завдяки непрофесіоналізму, бездіяльності та ігноруванню постанови Кабміну №365 від 8 червня 2016 р., особливо п. 8 щодо складання акту обстеження матеріально-побутових умов; встановити факти порушення органами державної влади Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а саме п.З ст.7 п.1 ст. 9, тобто її прав на належні умови проживання та безпечні умови життя і здоров'я, ст. 14 щодо заборони дискримінації, п. 5 ст. 18 щодо надання допомоги, ст. З, тобто створення неприйнятних умов життя, які фактично примушують її повертатися на покинуте місце проживання; в судовому провадженні виявити відповідні державні структури та конкретних посадових осіб винних у свідомому геноциді вищеозначених окремих верств населення України і визнати її постраждалою від їх дій або бездіяльності через встановлення фактів її дискримінації, недосконалості та порушення законодавства, відсторонення держави від допомоги їй в складних життєвих обставинах і таким чином значного погіршення умов її існування; зобов'язати відповідні державні структури або відповідних посадових осіб відшкодувати їй заподіяну матеріальну та моральну шкоду в сумі згідно судовій практиці в Україні в подібних справах (картковий рахунок № НОМЕР_1 в «Ощадбанку»), скасувати боргові вимоги служб соцзахисту та поновити соціальну допомогу.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесені до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскарженні будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч.2 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Респубілки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Водночас, законом можуть бути передбачені винятки. Зокрема у ч. 2 ст. 21 КАС зазначено, що вимоги про відшкодування шкоди, що заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, можуть розглядатися залежно від суб'єкта, якому заподіяно шкоду, у порядку цивільного або господарського судочинства. Проте, якщо такі вимоги заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, вони розглядаються адміністративним судом. Таким чином, адміністративний суд, як виняток, може розглядати вимогу про відшкодування шкоди, яка за загальним правилом мала б розглядатися в цивільному або господарському судочинстві (залежно від суб'єктного складу).

Таким чином, заявлені позивачем вимоги відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, з урахуванням положень ч.2 ст.18 КАС України та ч.2 ст.21 КАС України, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.21 КАС України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, то таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.15, ч.6 ст. 122, ст. 293 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Верховної Ради України, Управління соціального захисту населення Новокодарської районної у м. Дніпрі ради про визнання матеріально та морально постраждалою, встановлення фактів порушення законів та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Роз'яснити позивачу право на звернення в порядку і на підставах, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: Г.О. Матійчук