Справа № 185/1444/17
Провадження № 2/185/1803/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гаврилова В.А.,

при секретарі Чичман І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 13 675 грн., що станом на 16 лютого 2017 року еквівалентно 500 доларів США. Мотивувала тим, що 26 жовтня 2016 року між нею та відповідачем в письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу частини будинку №32 по вулиці М.Грушевського в місті Павлограді Дніпропетровської області. За умов якого позивач передала відповідачу аванс у сумі 500 доларів США, а решту 4 500 доларів США зобовязувалась сплатити на протязі року, внаслідок чого отримала б у власність частину вищезазначеного будинку. Після першої сплати за комунальні послуги позивач повідомила відповідача про неможливість в подальшому укладення договору купівлі-продажу і 10 грудня 2016 року звільнила будинок. В подальшому позивач попрохала відповідача повернути їй аванс, на що останній відповів відмовою.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 000 грн. Мотивував тим, що 26 жовтня 2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 за зустрічною позовною заявою було укладено попередній договір про купівлі-продаж частини будинку №32 по вулиці М.Грушевського, міста Павлограда. Відповідно до умов якого ОСОБА_1 в якості авансу сплатила 500 доларів, а решту 4 500 доларів зобовязувалась сплатити на протязі року, після чого позивач передав би їй майно у власність. 10 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 виїхала з будинку. Під час огляду будинку позивач виявив відсутність водонагрівача, зламаний замок вхідних дверей, пошкоджені шпалери, наявну в непридатному стані для використання систему водопостачання та зливну систему, та не сплачені комунальні послуги за природний газ та електроенергію. Позивач пропонував ОСОБА_1 повернути гроші, які остання йому сплатила в якості авансу з урахуванням суми завданих збитків, на що остання відповіла відмовою. За підрахунками позивача сума збитків становить 10 000 грн.

Сторони в судовому засіданні вимоги підтримали дали пояснення аналогічні викладеним у позовах.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

26 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу частини будинку №32 по вулиці М.Грушевського в місті Павлограді Дніпропетровської області. ОСОБА_3 передала відповідачу аванс у сумі 500 доларів США, а решту 4 500 доларів США зобовязувалась сплатити на протязі року, внаслідок чого отримала б у власність частину вищезазначеного будинку. Договір нотаріально не посвідчено. (а.с. 6)

ОСОБА_1 вселилась до будинку №32 по вулиці М.Грушевського в місті Павлограді.

Умови проживання ОСОБА_1 не задовольнили, вартість оплати за опалення перебільшила обіцянки ОСОБА_2

Після першої сплати за комунальні послуги позивач повідомила відповідача про неможливість в подальшому укладення договору купівлі-продажу і 10 грудня 2016 року звільнила будинок.

10 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 виїхала з будинку.

В подальшому позивач попрохала відповідача повернути їй аванс, на що останній відповів відмовою. 13 січня 2017 року позивач звернулась до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про повернення коштів, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 відмовився повертати отриманий аванс.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що до яких за заявою хоча б однієїі з сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1, 3 статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторонни якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Частиною. 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною Згідно зі статті 570 ЦК встановлено завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу частини будинку

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передана відповідачу грошова сума в розмірі 500 доларів США, що еквівалентно 13 675 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення грошових коштів у сумі 10000 гривень.

Доказів заподіяння ОСОБА_1 шкоди ОСОБА_2 суду не надав.

За фактом крадіжки водонагрівача ОСОБА_2 до міліції не звертався.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що бачила як ОСОБА_1 виїжджала з будинку та виносила з нього водонагрівач, однак точної дати вказати не змогла. Вказані покази суд оцінює критично оскільки свідок є сестрою ОСОБА_2,не памятає вигляд, модель водонагрівача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач.

Статтями 57-60 ЦПК України, встановлено поняття доказів, порядок їх подання та врегульовують обов'язки доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертизи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Викладене приводить суд до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів мають бути залишені без задоволення.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 13 675 грн, що станом на 16 лютого 2017 року еквівалентно 500 доларам США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги, а особи які не були присутні при його оголошенні, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5