Справа № 466/9655/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І

при секретарі Луців К.І.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Брюховицької селищної ради, третіх осіб без самостійних вимог - державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Львові Рудько Юлії Сергіївни, ОСОБА_4 про визнання дій щодо заперечення права на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, дій щодо голосування порядку питань денного з приводу надання земельної ділянки у приватну власність протиправними та визнання недійсною реєстрацію земельної ділянки,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 пред'явив в суд позов Брюховицької селищної ради, в якому, з урахуванням поданої у грудні 2016 року заяви про збільшення позовних вимог, просить ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправними дії Брюховицької селищної ради щодо заперечення його, ОСОБА_2, права замовити у державного підприємства «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_1 для передачі безоплатно у власність без рішення Брюховицької селищної ради;

- визнати протиправними дії Брюховицької селищної ради щодо голосування 213 квітня 2014 року питань порядку денного щодо надання у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1;

- визнати недійсною реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Як на підставу своїх вимог зазначав, що 13 жовтня 2014 року він надіслав до Брюховицької селищної ради клопотання, в якому відповідно до ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,0525 га.

В цьому клопотанні, яке було отримано відповідачем 15 жовтня 2014 року та зареєстровано за №3-888, він також вказав, що земельна ділянка розташована на території Брюховицької селищної ради - смт. Брюховичі м. Львова Львівської області в межах садівничо-городнього кооперативу «Мічуринець-2», що відомості про місце розташування земельної ділянки наведено у листі виконавчого комітету Брюховицької селищної ради №1447/1 від 01.10.2014 року, а також про те, що на території України земельної ділянки з таким цільовим призначенням безоплатно у власність він не отримував.

08 грудня 2014 року він отримав від відповідача відповідь за №1894 від 01.12.2014 року із додатком - протоколом комісії комунального господарства, містобудування та землекористування №68 від 01 грудня 2014 року. Згідно протоколу №68 від 01 грудня 2014 року комісія запропонувала йому надати інформацію про те. чи він є членом кооперативу «Мічуринець-2» та протокольне рішення загальних зборів цього кооперативу щодо можливості приватизації ними виданої земельної ділянки.

Положеннями п. 6 та п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, зміст клопотання, яке подається до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування та перелік документів, які повинні додаватись до такого клопотання. Вимагання додаткових матеріалів, які не передбачені цією статтею, забороняється.

Пунктом 7 ст. 118 Земельного кодексу України, зокрема, визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Не отримавши у місячний строк дозволу Брюховицької селищної ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивованої відмови у його наданні, він, ОСОБА_2, надіслав 08 грудня 2014 року державному підприємству «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» заяву про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без дозволу органу місцевого самоврядування, а Брюховицьквй селищній раді - повідомлення про замовлення розроблення проекту від 11 грудня 2014 року, яке було отримано відповідачем 15 грудня 2014 року.

У відповідь на вказане повідомлення Брюховицька селищна рада листом №2013 від 22 грудня 2014 року вказала, що «за результатами виїзного засідання 01.12.2014 року постійної депутатської комісії встановлено, що земельна ділянка пл. 0,0525 га, яку Ви маєте намір отримати у власність, знаходиться в межах с.-г.к «Мічуринець-2». Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» комісією запропоновано надати інформацію чи Ви являєтесь членом кооперативу «Мічуринець-2» та протокольне рішення загальних зборів кооперативу щодо можливості приватизації Вами земельної ділянки. Про вказане рішення Вас було повідомлено листом Брюховицької селищної ради від 01.12.12014 року №1894. Станом на даний час у Вас відсутні правові підстави розробляти проект відведення земельної ділянки площею 0,0525 га в с.-г.к. «Мічцринець-2» без рішення Брюховицької селищної ради, оскільки згідно вимог ст. 118 Земельного кодексу України Вас повідомлено про необхідність представлення додаткових матеріалів».

Із вказаним запереченням Брюховицької селищної ради він, позивач, не погоджується, оскільки законодавством не передбачено необхідності представлення документів, про які йдеться у відповіді №2013 від 22 грудня 2014 року.

Не погоджуючись із вказаним запереченням відповідача він оскаржив в порядку адміністративного судочинства дії та рішення Брюховицької селищної ради до Шевченківського районного суду м Львова (справа №466/8794/14-а).

Впродовж розгляду Брюховицькою селищною радою його клопотання від 13 жовтня 2014 року та розгляду у Шевченківському районному суді м Львова справи №466/8794/14-а Брюховицькою селищною радою було вчинено наступні дії:

- зареєстровано земельну ділянку орієнтовною площею 0, 0525 га в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2» для колективного садівництва - кадастровий номер НОМЕР_1;

- прийнято рішення №523 від 29 грудня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території СТ «Мічуринець-2» в смт. Брюховичі»;

- земельну ділянку орієнтовною площею 0, 0525 га в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2» для колективного садівництва - кадастровий номер НОМЕР_1 надано ОСОБА_4. на яку зареєстровано право власності;

- державним реєстратором ОСОБА_9 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 червня 2015 року, індексний номер 21855979;

- винесено його клопотання про надання земельної ділянки для ведення садівництва від 13 жовтня 2014 року на розгляд сесії Брюховицької селищної ради.

Вважає, що такі дії (бездіяльність) та рішення вчинено для уникнення належного розгляду Брюховицькою селищною радою вищевказаних вище його клопотання від 13 жовтня 2014 року та повідомлення від 11 грудня 2014 року, а тому він змушений звернутись в суд.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та в матеріалах справи міститься його заява з проханням проводити розгляд справи без його участі.

Представник Брюховицької селищної ради ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, покликаючись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні від 23 травня 2017 року, вважає. що позов є безпідставним та в його задоволенні просить відмовити.

Залучена до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені та подали письмове заперечення на позов від 22 травня 2017 року, в якому зазначено про розгляд справи без участі третьої особи.

Залучений до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у м. Львові Рудько Юлії Сергіївни в судове засідання жодного разу не з'явилась, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку.

Заслухавши пояснення представника Брюховицької селищної ради ОСОБА_1, з'ясувавши права та обов'язки сторін, обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2

Впродовж травня - вересня 2014 року позивач ОСОБА_2 неодноразово звертався до Брюховицької селищної ради із запитами на публічну інформацію щодо наявності в межах селищної ради території, які можуть надані фізичній особі для будівництва та обслуговування жилого будинку, про надання копій рішень селищної ради про коригування генерального плану селища та ін.

Зокрема, запитом на публічну інформацію від 12.09.2014 року, який надійшов до Брюховицької селищної ради 15.09.2014 року позивач ОСОБА_2 просив надати інформацію чи отримано у власність територіальної громади земельну ділянку, площею 0,0525 га, що знаходиться в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2» і чи вільна така ділянка. Листом селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 від 19.09.2014 року №1396 ОСОБА_2 повідомлено, що право власності на дану земельну ділянку не зареєстровано.

Запитом на публічну інформацію від 26.09.2014 року позивач ОСОБА_2 просив надати завірену копію генерального плану та графічні матеріали, що вказаної вище земельної ділянки площею 0,0525 га. Така інформація йому була надана листом селищного голови ОСОБА_8 від 01.10.2014 року №1447/1.

13 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_2 надіслав до Брюховицької селищної ради клопотання про надання земельної ділянки для ведення садівництва, в якому відповідно до ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,0525 га. В цьому клопотанні, яке було отримано відповідачем 15 жовтня 2014 року та зареєстровано за №3-888, він також вказав, що земельна ділянка розташована на території Брюховицької селищної ради - смт. Брюховичі м. Львова Львівської області в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2», що відомості про місце розташування земельної ділянки наведено у листі виконавчого комітету Брюховицької селищної ради №1447/1 від 01.10.2014 року, а також про те, що на території України земельної ділянки з таким цільовим призначенням безоплатно у власність він не отримував.

Листом від 05.11.2014 року №1374 селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 позивача повідомлено, що його заява була розглянута 28 жовтня 2014 року на засіданні комісії комунального господарства, містобудування та землекористування. Депутатська комісія вирішили провести виїзд на вказану земельну ділянку та про результат його буде повідомлено додатково.

Запитом на публічну інформацію від 27.11.2014 року позивач ОСОБА_2 просив надати інформацію щодо розгляду його клопотання про отримання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки від 13 жовтня 2014 року, зокрема: інформацію про реєстрацію клопотання, про результати його розгляду та інше.

Листом селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 від 04.12.2014 року №1910 ОСОБА_2 було повідомлено, що його звернення зареєстроване, перебуває на розгляді у відповідній депутатській комісії, рішення про відмову чи задоволення його клопотання селищною радою не приймалось, оскільки необхідно представити додаткові документи. Крім цього вказано, що оскільки є необхідність опрацювання додаткових документів, в нього відсутні правові підстави виготовляти проект відводу земельної ділянки без рішення Брюховицької селищної ради.

Також, листом селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 від 01.12.2014 року №1894 позивач ОСОБА_2 був повідомлений про результати виїзної комісії, а саме: оскільки земельна ділянка площею 0,0525 га, щодо якої ним подано заяву про надання дозволу на розробку проекту відводу, знаходиться в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2», комісія пропонує йому надати інформацію чи він являється членом кооперативу та протокольне рішення загальних зборів кооперативу щодо можливості приватизації ним земельної ділянки.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 29 грудня 2014 року №523 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території СТ «Мічуринець-2» в смт.Брюховичі» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 0,0525 га (кадастровий номер НОМЕР_2) на території СТ «Мічуринець-2» в смт.Брюховичі для ведення садівництва. Цим же рішенням вказану земельну ділянку було прийнято до земель комунальної власності та доручено голові Брюховицької селищної ради оформити право власності на дану земельну ділянку.

Запитом на публічну інформацію від 26.02.2015 року позивач ОСОБА_2 проcив надати інформацію чи земельна ділянка, щодо якої прийнято рішення Брюховицької селищної ради від 29 грудня 2014 року №523, є тією ж земельною ділянкою, яка була предметом спору у цивільній справі №466/9306/13-ц за заявою Брюховицької селищної ради про визнання спадщини відумерлою.

Листом голови Брюховицької селищної ради ОСОБА_8 від 05.03.2015 року №341 така інформація була надана позивачу ОСОБА_2 разом із копією вищевказаного рішення ради.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні представника Брюховицької селищної ради ОСОБА_1, долученими до справи копіями вищевказаних запитів на публічну інформацію, відповідей селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 та копією рішення Брюховицької селищної ради від 29 грудня 2014 року №523 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території СТ «Мічуринець-2» в смт.Брюховичі».

Положеннями п.6 та п.7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що клопотання позивача ОСОБА_2 від 13.10.2014 року щодо надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки було розглянуто у строки передбачені вказаною статтею, однак мотивованого рішення про відмову в задоволенні такого клопотання Брюховицькою селищною радою не приймалось. Оскільки спірна земельна ділянка перебуває в межах території садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2», а в клопотанні ОСОБА_2 була відсутня інформація про те, що він являється членом кооперативу, то депутатською комісією йому було запропоновано надати інформацію чи він являється членом кооперативу та протокольне рішення зборів кооперативу про можливість приватизації ним цієї земельної ділянки.

Листом селищного голови смт. Брюховичі ОСОБА_8 від 01.12.2014 року №1894 його було повідомлено про результати виїзної комісії, а саме про те, що оскільки земельна ділянка площею 0,0525 га, щодо якої ним подано заяву про надання дозволу на розробку проекту відводу, знаходиться в межах садово-городнього кооперативу «Мічуринець-2», комісія пропонує йому надати інформацію чи він являється членом кооперативу та протокольне рішення загальних зборів кооперативу щодо можливості приватизації ним земельної ділянки.

Судом безспірно встановлено, що станом як на 13 жовтня 2014 року (часу надіслання позивачем клопотання до Брюховицької селищної ради), так і на 01-04 грудня 2014 року (дат надання позивачу відповідей) спірна земельна ділянка на території садівничотого товариства «Мічуринець-2» не перебувала у комунальній власності, а тому Брюховицька селищна рада не мала жодних повноважень щодо прийняття рішень щодо неї.

Відповідно до ст. 35 Земельного кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Надання інформації про наявність чи відсутність членства в кооперативі та рішення загальних зборів кооперативу було пропозицією, а не вимогою депутатської комісії. З огляду на це, така пропозиція щодо надання додаткової інформації грунтувалась на вимогах чинного Земельного кодексу України і, на думку суду, жодним чином не порушує прав позивача ОСОБА_2 та не перешкоджало йому звернутись 08 грудня 2014 року до державного підприємства «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із заявою про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Відповідно до ст. ст. 5, 20 цього Закону об'єктами землеустрою є території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки. Землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою.

Положеннями ст.22 цього Закону передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

З пояснень представника Брюховицької селищної ради ОСОБА_1, і це підтверджується іншими доказами по справі, вбачається, що оскільки відомості про земельну ділянку пл.0,0525 га на території садівничого товариства «Мічуринець-2» в смт.Брюховичі не були внесені до державного реєстру земель, виникла необхідність виготовлення документації із землеустрою. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0525 га на території садівничого товариства «Мічуринець-2» в смт. Брюховичі для ведення садівництва виготовлена на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 13 березня 2014 року у справі №466/9306/13-ц за заявою Брюховицької селищної ради про визнання спадщини відумерлою. Приймаючи рішення Брюховицької селищної ради від 29.12.2014 року №523, сесія ради закінчила процедуру формування відомостей про земельну ділянку (площу, цільове призначення, місцезнаходження, кадастровий номер, форму власності).

Відповідно до п.1 ст. 4-1 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакція на момент прийняття рішення) рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом також встановлено, що на засіданні сесії Брюховицької селищної ради 23 квітня 2015 року в порядок денний сесії ради включено питання про надання у власність земельної ділянки, площею 0,0525 га, на території садівничого товариства «Мічуринець-2» гр.ОСОБА_4, яка в ході судового розгляду була залучена до участі в справі в якості третьої особи та позивачу ОСОБА_2, як це і передбачено п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п.б ст.12 Земельного кодексу України.

За результатами розгляду звернень ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Брюховицька селищна рада прийняла рішення №587 від 23 квітня 2015 року про надання безоплатно у власність земельної ділянки пл.0,0525 га на території СТ «Мічуринець-2» гр. ОСОБА_4 для ведення садівництва. Щодо надання земельної ділянки позивачу ОСОБА_2, то сесія ради рішення не прийняла, оскільки більшість депутатів утрималось.

Будь-яких порушень чинного законодавства з боку Брюховицької селищної ради при прийнятті вищевказаного рішення №587 від 23 квітня 2015 року судом встановлено та таких доказів також не надано позивачем ОСОБА_2

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Твердження позивача ОСОБА_2 про те, що Брюховицькою селищною радою змінено цільове призначення земельної ділянки, площею 0, 0525 га в садівничому товаристві «Мічуринець-2» суд вважає помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно Класифікатора видів цільового призначення земель землі для індивідуального садівництва та землі для колективного садівництва знаходять в межах однієї категорії за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 12, 22, 35, 79-1, 83, 118 Земельного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Брюховицької селищної ради, третіх осіб без самостійних вимог - державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Львові Рудько Юлії Сергіївни, ОСОБА_4 про визнання дій щодо заперечення права на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, дій щодо голосування порядку питань денного з приводу надання земельної ділянки у приватну власність протиправними та визнання недійсною реєстрацію земельної ділянки - відмовити у зв'язку з його безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Кавацюк