Провадження № 4-с/761/312/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГУТЮ у м.Києві Стельмах О.О. щодо винесення постанови від 09.11.2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 52030128, у якій просить суд скасувати вказану постанову.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 09.11.2016 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 52030128 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, заявник зазначає, що вказана постанова є неправомірною, оскільки державний виконавець не вчинив дій, направлених на виявлення майна, на яке стягнення звертається першочергово та наклав арешт на все майно, вартість якого значно перевищує суму стягнення. Таким чином заявник вважає, що вказаними діями державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. були порушені його права, у зв'язку з чим звернувся з даною скаргою до суду.

Представник заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що у провадженні Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебуває виконавче провадження ВП № 52030128 з примусового виконання виконавчого листа № 761/33867/14-ц, виданого 28.07.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 95954,00 грн.

25.08.2016 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52030128, у якій боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення суду.

09.11.2016 року головним державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. винесено постанову, якою накладено арешт на майна боржника та оголошено заборону на його відчуження в межах суми звернення стягнення 95954,00 грн. у виконавчому провадженні ВП № 52030128 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявник вважає неправомірною постанову головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. від 09.11.2016 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 52030128 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на його думку вказаний державний виконавець не вчинив дій, направлених на виявлення майна, на яке першочергово звертається стягнення та наклав арешт на все майно, вартість якого значно перевищує суму стягнення.

Разом з тим, зі змісту постанови державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. від 09.11.2016 року, вбачається, що арешт на майна боржника накладено у встановленому законом порядку для забезпечення реального виконання рішення.

При цьому, судом встановлено, що боржник, який має у власності майно, вартість якого значно перевищує суму боргу та знаючи про накладення на нього арешту, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду не вчинив, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови від 09.11.2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 52030128, державний старший виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стальмах О.О. діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, доказів на спростування вказаних в оскаржуваній постанові обставин, суду надано не було, тому суд вважає, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника вказаною постановою порушені не були, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 210, 223, 293, 294, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_3.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: