Справа № 548/1749/17
Провадження № 2/548/822/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що він ОСОБА_1 , являється спадкоємцем за заповітом , на майно своєї матері - ОСОБА_3.

Родинні відносини між позивачем та померлою ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження Серія 1-ЯК № 714100, видане Тарасівською с/р Хорольського р-ну Полтавської обл., а правом на спадкування є заповіт складений ОСОБА_3 на ім'я позивача 04 грудня 2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 90 секретарем Тарасівської сільської ради.

ОСОБА_3 померла 12.01.2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-КЕ N9342593, виданого Виконавчим комітетом Пузирівської сільської ради Семенівського району Полтавської області , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, та 17.02.2017 року відкрита спадкова справа № 52/2017 у Хорольській державній нотаріальній конторі на підставі заяви про прийняття спадщини, а саме на житловий будинок, господарські будівлі та споруди що розташовані в с. Тарасівка, вул.Молодіжна, 18 Хорольського району Полтавської області.

Однак, документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на житловий будинок та споруди в с. Тарасівка, вул. Молодіжна, 18 немає.

ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_5, померлого 05.07.2006 року, останнім місцем проживання якого було с. Тарасівка, Хорольського району Полтавської області ( спадкова справа № 483/206 відкрита на підставі заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3

ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини. Інших заяв про відмову від спадщини, або прийняття спадщини у спадковій справі немає.

В зв'язку з тим, що правовстановлюючого документу на вказаний жилий будинок немає, позивач не може оформити право власності на вищезгаданий будинок.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду на 15.12.2017 року.

Справа розглядається за правилами ,що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу XІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

З повідомлення завідувача Хорольської державної нотаріальної контори від 23.10.2017 року № 1775/02-14 слідує, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу і державної реєстрації на жилий будинок, господарські будівлі та споруди які успадковуються , нотаріус може видати в майбутньому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст.68 ЗУ «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації , провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві . Право власності на житловий будинок, може бути підтверджено зокрема одним з таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу , свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна, свідоцтвом право на спадщину, рішенням суду та ін.. не може бути зареєстровано, оскільки реєстрація в реєстрі речових прав здійснюється за заявою власника такого майна, або його довіреною особою, за умови, що власник є живим.

У разі , якщо правовстановлюючий документ загублено ( втрачено) , питання визнання права власності на цей будинок за наступним його власником (спадкоємцем) має вирішуватися в судовому порядку.

Факт належності житлового будинку померлому ОСОБА_5 підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, інформаційною довідкою УЖКГ КП «Лубенське МБТІ» від 26.12.2016 р.; довідками КП Лубенське МБТІ від 06.11.2017 р. № 321 Т; довідками ОСОБА_2 сільської ради від 18.07.2017 р.; Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія САК № 275470; витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, та письмовими показами свідка ОСОБА_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до інформаційної довідки УЖКГ КП «Лубенське МБТІ» від 26.12.2016 року дійсна вартість житлового будинку № 18 що по вул. Молодіжна в с. Тарасівка Хорольського району Полтавської області, господарських будівель та споруд складає 109124 гривень.

Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставівикладеного і керуючись ст.ст. 328,392,1216-1218,1261 ЦК України,ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,- задовольнити повністю.

В порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок № 18 літ.А-1 вартістю 61897 грн.; погріб літ.Б вартістю 5167 грн.; літню кухню літ. В. вартістю 14804 грн.; прибудову літ.в вартістю 2459 грн., саж літ.Г вартістю 3613 грн.,гараж-сарай літ.Д вартістю 14652 грн.; убиральню літ. Е вартістю 1651грн.; колодязь літ.№1 вартістю 1850 грн. , огорожу літ.№2 вартістю 1646 грн., ворота літ.№3 вартістю 1385 грн. по вул. Молодіжній в с. Тарасівка Хорольського району Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.12.2017 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна