Справа №339/211/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

за участю секретаря: Стельмах М.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Болехові матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вироком Болехівського міського суду від 13.03.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні йому легких тілесних ушкоджень 01 січня 2017року на подвір"ї кафе "Смачно" в м. Болехові на святкуванні дня народження товариша.Наслідки кримінального правопорушення вчиненого відповідачем, постали для нього як суттєво психотравмуючі, обумовили порушення фізичної та психоемоційної сфер існування особистості, досі перешкоджають можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили йому як потерпілому моральні страждання. Таким чином внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача, які проявилися у вчинені умисних легких тілесних ушкоджень йому були заподіяні психологічні (моральні) страждання. Тому, просить стягнути з відповідача на його користь моральну (немайнову) шкоду у розмірі 120 000грн. завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач, подавши заперечення на позов, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з цим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Болехівського міського суду від 13 березня 2017 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 640,00 грн. в дохід держави. Згідно вироку вбачається, що 01 січня 2017 року біля 23 год. ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 перебували в кафе «Смачно» в м. Болехів по вул. Стрийська, 13а, де святкували день народження товариша. 01 січня 2017року о 23 год., перебуваючи на подвірї кафе «Смачно» в м.Болехів по вул. Стрийська, 13а, ОСОБА_3 в ході сварки з ОСОБА_2 на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс йому ногою декілька ударів по тілу, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого плеча, лівого передпліччя, лівого стегна, лівого колінного суглоба з переходом на гомілку (а.с.5).

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленої частиною 2 статті 1167 ЦК України (ч.1 ст.1167).

Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 зазнав моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, психологічному дискомфорті, порушенні нормальних життєвих зв»язків з урахуванням його соціального статусу, як приватного підприємця та працівника ПАТ "Шкіряник".

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди в розмірі 4000,00 грн.

Щодо розміру витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Пунктом 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу містяться: договір-доручення від 07.06.2017року про надання правової допомоги та представлення інтересів, посвідчення адвоката та квитанція на суму 2500грн. і саме таку суму позивач просив стягнути з відповідача, як судові витрати.

При цьому, розрахунок витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутній.

У долученій квитанції зазначено, що сума 2500грн. сплачена ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_5 07.06.2016 року, тобто до постановлення судом вироку 13.03.2017 року та до укладення договору-доручення.

Суд враховує, що представником позивача надано квитанцію за послуги, щодо складання позовної заяви у розмірі 300,00 грн., однак позивачем не представлено доказів того скільки часу витрачено адвокатом за участь в судових засіданнях, акт виконаних робіт відсутній, тому належний розмір компенсації розраховується відповідно до часу, зафіксованого у журналі судових засідань.

Із журналів судового засідання встановлено, що безпосередньо у суді адвокат ОСОБА_1, як представник ОСОБА_2, приймав участь у судових засіданнях 07.08.2017 року - 5 хвилин та 14.08.2017 року - 10хв., всього 15 хв.

Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено з 1 січня календарного року, за годину участі особи , яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року складав 1450 грн., з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року 1600 грн., а Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 травня 2017 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 1684 грн.

Тобто, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, надану безпосередньо у суді адвокатом ОСОБА_1 складає: 1684х40/100/60х15 = 168,40 грн.

За змістом ч.3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При таких обставинах, враховуючи і те, що позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 468,40 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому його необхідно стягнути з відповідача на користь державного бюджету.

На підставі наведеного, ст. 15,23,1167 ЦК України, керуючись ст. 10-11, 58-61, 84-88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та 468 грн. 40 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. на розрахунковий рахунок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача:820019, рахунок отримувача:0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.Б. Сметанюк