Справа №601/1086/17
Провадження № 2/601/700/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1В, у якому просила стягнути в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказує, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню малолітньої дитини.

У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнала частково та пояснила, що відповідач може сплачувати аліменти лише в мінімальному розмірі, оскільки майна немає, живе нерегулярними заробітками.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши представлені сторонами докази суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. ст. 181, 182, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, з 15 червня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 096241 від 15 червня 2013 року.

У сторін народилася дочка ОСОБА_5, 06 жовтня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 207605 від 11.10.2014 року.

Позивач суду не представила доказів щодо власних доходів, а також - щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини.

Відповідач не працює, що стверджується копією трудової книжки серії АХ № 673596, будь якого особистого господарства не веде, проте в судовому засіданні представник відповідача суду пояснила, що відповідач має мінливий дохід, який отримує від тимчасових заробітків, інших заробітків та доходів не має, розуміє свій обов'язок, як батько дитини сплачувати аліменти, однак готовий надавати кошти на його утримання в розмірі 713 грн. щомісячно.

Твердження позивача в судовому засіданні про те, що відповідач три роки працював у Польщі та за чотири роки заробив двадцять тисяч доларів не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України суд вважає, що слід з врахуванням наданих позивачем доказів та віку дитини розмір аліментів визначити в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 212-214, 367 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісяця, починаючи з 11 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн..

Стягнення аліментів в розмірі місячного платежу підлягає до негайного виконання.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: