Справа №173/285/17
Провадження №2/173/352/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спального майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначено, що з 29 квітня 1995 року до 4 березня 2014 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 за час шлюбу ними було набуте майно: житловий будинок по вул..Першого Травня, 8 в с.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; магазин по вул..Київській, 50 в с.Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та автомобіль Volkswagen Vento, 1993 року випуску, реєстраційний номер АЕ 1287АМ. Питання про поділ спільного майна подружжя не вирішено. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд в порядку поділу спільного майна визнати за нею право власності по ? частині цього майна.

До початку розгляду справи по суті відповідачем подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що дійсно під час шлюбу, окрім майна, зазначеного у первісному позові, подружжям було придбано також автомобіль Volkswagen Touareg, який позивач продала. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 279 335 грн. як половину від вартості автомобіля Volkswagen Touareg, 2007 року випуску.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивач суду пояснила, що домовленості про поділ майна з відповідачем не досягнуто, тому просить поділити спірне майно порівну. Після розірвання шлюбу в неї дійсно лишився автомобіль Volkswagen Touareg, який був придбаний під час шлюбу, та виникла необхідність його продати, на, що відповідач дав свою згоду. 26 грудня 2016 року він приїздив до них, до сина та вона передала йому 7000 дол.США від проданого автомобіля. Вона продала автомобіль за 16000 дол.США. Лишила собі більшу частину грошей, оскільки діти проживають з нею, відповідач не приймав участі у вихованні сина, матеріальну допомогу на його утримання не давав. У звязку з чим позивач та її представник просили суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні первісний позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, оскільки домовленості щодо поділу майна дійсно не досягнуто. Зустрічний позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що ОСОБА_1 продала автомобіль Volkswagen Touareg, який було придбано у шлюбі, без згоди ОСОБА_4, грошей за проданий автомобіль він не отримував. Тому представник відповідача просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 половину вартості автомобіля згідно з оцінкою.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

29 квітня 1995 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. 3 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.10).

Під час шлюбу подружжям було придбано таке майно:

1) житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул.. Першого Травня, 8, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 2 квітня 2001 року (а.с.7);

2) магазин (нежитлова будівля) за адресою: вул.. Київська, 50, с.Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договорів купівлі продажу від 6 лютого 2008 року та від 2 липня 2011 року (а.с.8-9, 11-12);

3) автомобіль Volkswagen Vento, 1993 року випуску, реєстраційний номер АЕ 1287АМ;

4) автомобіль Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, н.з. ВО4984ВА.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Частиною першою ст. 60 Сімейного кодексу України також передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Враховуючи те, що в судовому засіданні сторони не оспорювали час набуття майна (під час шлюбу) та джерело його набуття (спільні кошти), суд приходить до висновку, що вищевказане нерухоме та рухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 71 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Враховуючи те, що згоди про поділ майна між сторонами не досягнуто, суд приходить до висновку про можливість поділу майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Частиною першою ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 70 Сімейного кодексу України не встановлено, а тому частки в спірному майні подружжя в цьому випадку мають бути рівними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а тому первісний позов підлягає задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, суд приходить до таких висновків.

Як зазначалося вище під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, н.з. ВО4984ВА, який також є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з довідкою Територіального сервісного центру № 1244 від 31 березня 2017 року 28 жовтня 2016 року вищевказаний автомобіль було знято з обліку для реалізації, його власником була ОСОБА_1, станом на 31 березня 2017 року власником автомобіля значиться ОСОБА_5 (а.с.35).

На підставі вищевикладеного, суд вважає доведеною ту обставину, що спірний автомобіль Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, н.з. ВО4984ВА, було продано ОСОБА_1 після розірвання шлюбу. Цю обставину позивач також не оспорювала в судовому засіданні.

Враховуючи те, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя та було відчужене одним з подружжя, ОСОБА_1А, другий з подружжя, ОСОБА_4, має право на отримання грошової компенсації від продажу цього майна.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона продала автомобіль за 16000 дол. США та повернула відповідачу 7000 дол. США в рахунок компенсації.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона була присутня в будинку позивача 26 грудня 2016 року, коли до неї приходив її колишній чоловік, ОСОБА_4 Вони розмовляли в сусідній кімнаті, проте вона чула, що між ними йшла розмова про автомобіль та гроші. ОСОБА_4 просив від ОСОБА_1 гроші за проданий автомобіль, на. що ОСОБА_1 віддала йому гроші. В якій сумі були передані кошти їй не відомо, але зі слів ОСОБА_1, вона зрозуміла, що це були кошти, отримані від продажу автомобіля. Потім ОСОБА_1 також сказала, що вона продала автомобіль та віддала кошти за нього колишньому чоловіку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу між батьками у ОСОБА_1 дійсно лишився автомобіль Volkswagen Touareg, 2007 року випуску. Його потрібно було ремонтувати, тому було прийнято рішення про його продаж, на що також погодився і відповідач.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно продала автомобіль Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, та передала відповідачу 7000 дол.США як компенсацію від продажу автомобіля. При цьому суд приймає до уваги доводи позивача про те, що вона передала відповідачу менше половини коштів, оскільки з нею проживають їхня спільна повнолітня донька та неповнолітній син і вони знаходяться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в їх утриманні, що у відповідності до ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України може бути підставою для збільшення частки майна позивача. Тобто підстав для стягнення грошової компенсації з позивача на користь відповідача не має. Жодних інших доказів на спростування таких висновків суду особами, які брали участь у справі надано не було. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача та свідка ОСОБА_8 про те, що 26 грудня 2016 року ОСОБА_4 не був в будинку позивача, а тому, на їхню думку, не міг отримати кошти від неї, оскільки свідок ОСОБА_8 не була присутня в будинку, коли передавалися кошти, а та обставина, що вона про це не знала, не може свідчити про те, що цієї події не було. Разом з тим свідок ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_4 дійсно був в сел..Новомиколаївка 25 грудня 2016 року та приїздив до будинку позивача до сина. Інші неточності у показаннях свідка ОСОБА_6, зокрема щодо дати передачі коштів, суд вважає несуттєвими і такими, що не викликають у суду сумніви у правдивості показання свідка.

Щодо розміру грошової компенсації, яку відповідач отримав, суд приходить до таких висновків. 7000 дол. США станом на 28 жовтня 2016 року (дата зняття автомобіля з реєстрації) становило згідно з курсом НБУ 175 000 грн. ОСОБА_4 просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 279 335 грн. як половину вартості спірного автомобіля, посилаючись на оцінку майна, яка зроблена ТОВ «Експертно-оціночною компанією «Оцінка-Експерт-Інформ» 1 квітня 2017 року, згідно з якою вартість автомобіля Volkswagen Touareg, 2007 року випуску, становить 558670 грн. (а.с.28). Разом з тим суд не приймає такий доказ як підтвердження вартості спірного майна, оскільки його оцінка зроблена без огляду автомобіля, тобто без урахування його фактичного стану, а лише за загальними параметрами (рік випуску, обєм двигуна), а також не на дату його фактичного продажу, а станом на 31 березня 2017 року. У звязку з чим суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічною позовною заявою не доведено розмір грошової компенсації, яку він просить стягнути.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими, а тому зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивачем понесено судові витрати в сумі 1727 грн. 50 коп. (а.с.1), суд приходить до висновку, що понесені нею судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем. Також суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума недоплаченого позивачем, ОСОБА_1, судового збору, виходячи із загальної ціни позову 197 197 грн. 91 коп., виходячи в вартості спірного майна (а.с.5-6,), що становить 244 грн. 48 коп., враховуючи те, що первісний позов задоволено повністю.

Судові витрати, понесені відповідачем відшкодуванню не підлягають та їх слід віднести за його рахунок, оскільки у задоволені зустрічного позову відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) право власності по ? частині кожному магазину загальною площею 89 кв.м. та земельної ділянки (кадастровий номер 050010016) за адресою: вул..Київська, 50, с.Івашкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) право власності по ? частині кожному домоволодіння загальною площею 87,4 кв.м. та житловою площею 60,6 кв.м. по вул.. Першого Травня, 8, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) право власності по ? частині на автомобіль Volkswagen Vento, 1993 року випуску, реєстраційний номер АЕ 1287АМ.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області)понесені нею судові витрати в сумі 1727 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) судовий збір в дохід держави в сумі 244 грн. 48 коп.

Судові витрати, понесені відповідачем віднести за рахунок відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко