Справа №200/7362/17-ц
Провадження №2/200/2798/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

24 жовтня 2017 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2017 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, в якому посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики від 02.03.2016 року на суму 20 000 Євро. На підтвердження намірів сторін, відповідачем ОСОБА_2 позивачу було надано розписку від 02.03.2016 року. В розписці відповідач зобовязався повернути борг 12.03.2016 року.

Проте, у вищезазначений строк, відповідач ОСОБА_2 позику не повернув. В добровільному порядку відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики від 02.03.2016 року не виконав до тепер.

У зв'язку з тим, що на день подання позову до суду відповідач ОСОБА_2 гроші добровільно в зазначений строк не повернув, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 20 000 Євро, що еквівалентно 600 000 грн.00 коп.; інфляційні збитки за період з 13.03.2016 року по 28.04.2017 року 90425,8 грн.; суму штрафних санкцій за прострочення грошового зобовязання за період з 13.03.2016 року по 28.04.2017 року 20268,00 грн.; проценти за користування грошовими коштами за період з 13.03.2016 року по 27.03.2017 року 111649,31 грн.; понесені з вини ОСОБА_2 збитки у розмірі 35833,52 грн.; понесені витрати по справі.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 02.03.2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 20 000 Євро зі строком повернення 12.03.2016 року, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

Проте, у вищезазначений строк, відповідач позику не повернув.

Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу, та приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам ЦК України, а відповідач свої зобовязання за договором позики від 02.03.2016 року не виконав, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 600 000 грн. 00 коп.; суму штрафних санкцій за прострочення грошового зобовязання за період з 13.03.2016 року по 28.04.2017 року 20268,00 грн.; проценти за користування грошовими коштами за період з 13.03.2016 року по 27.03.2017 року 111649,31 грн.

Разом з тим слід зазначити, що оскільки відповідач позичив у позивача грошові кошти в іноземній валюті, а позивач просить стягнути з відповідача інфляцію в розмірі 90 425 грн. 80 коп., то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні. Також, не підлягає задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача понесених за його вини збитків у розмірі 35833,52 грн., оскільки це не стосується правовідносин що виникли з договору позики від 02.03.2016 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 8000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 152, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, за договором позики від 02 березня 2016 року борг в сумі 600 000 грн. 00 коп.; суму штрафних санкцій за прострочення грошового зобовязання за період з 13.03.2016 року по 28.04.2017 року 20268,00 грн.; проценти за користування грошовими коштами за період з 13.03.2016 року по 27.03.2017 року 111649,31 грн. та судовий збір в розмірі 8000 грн. 00 коп., а всього 739 917 грн. 31 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.