Справа №0541/4867/2012
Провадження № 4-с/266/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.

з участю секретаря - Петрухіної Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на бездіяльність начальника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що 19 червня 2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя стягнуто на користь ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 214,60грн. з ОСОБА_3. Рішення набрало законної сили 05.08.2013 року. 02 вересня 2013 року виконавчий лист № 2/266/49/2013 р. по справі № 0541/4867/2012 було видано уповноваженому представнику ПАТ «Маріупольгаз». 19 вересня 2013 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії ВДВС Приморського РУЮ м. Маріуполя заяву про відкриття виконавчого провадження № 238/1 та оригінал вищезазначеного виконавчого листа, що підтверджується відтиском штампу від 19.09.2013 року. Проте, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа на адресу підприємства не надходила, що унеможливила оперативне спостереження за процесом примусового стягнення з боржника за виконавчим документом по номеру виконавчого провадження та ідентифікатором доступу, що зазначаються виключно у постанові про відкриття виконавчого провадження. У звязку із чим, листом № 08-374/16пр від 21.11.2016р. ПАТ «Маріупольгаз» звернулося з запитом до Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області для отримання інформації про хід виконання щодо вищезазначеного виконавчого документу. Листом № 2984/3 від 14.12.2016 року Приморський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області було повідомлено, що 18.11.2013 року державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 40165959, 40168521 згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з направленням на виконання за належністю, а саме до Київського ВДВС м. Донецьк. Проте, відповідь не містила інформації та підтверджувальних документів, що свідчили про направлення постанови про відкриття на адресу ПАТ «Маріупольгаз» рекомендованим листом з повідомленням про вручення та постанови про закінчення виконавчого провадження та направлення оригіналу виконавчого документу до Київського ВДВС м. Донецьк. Оскільки м. Донецьк є тимчасово окупованою територією України, 24 січня 2017 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області заяву про відновлення виконавчого провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території №03-11/17пр від 24.01.2017 року, що відповідала вимогам п. 2 глави XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. 01 лютого 2017 року на адресу ПАТ «Маріупольгаз» надійшов лист Приморського ВДВС м. Маріуполь Донецької області № 40165959/3 від 31.01.2017р., в якому було зазначено, що 30.01.2017 року за вих. № 12 державним виконавцем направлено заяви про видачу дублікатів виконавчих листів до Приморського районного суду м. Маріуполя про стягнення на користь ПАТ «Маріупольгаз» заборгованості за природний газ у сумі 972,81грн. та судового збору у розмірі 214,60грн. з ОСОБА_3. Проте, вказаний лист не містив інформації про задоволення заяви про відновлення виконавчих проваджень та відповідних постанов про відновлення виконавчого провадження, а оскільки державним виконавцем не було зазначено протилежне, ПАТ «Маріупольгаз» було розцінено подання заяви про видачу дублікатів виконавчого листа № 2/266/49/2013 як факт задоволення вимог ПАТ «Маріупольгаз» щодо відновлений виконавчого провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2017 року по справі № 0541/4867/2012 (провадження № 6/266/13/17) заява Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про видачу дублікатів виконавчого листа була задоволена. 20 березня 2017 року на адресу ПАТ «Маріупольгаз» за вх. № 956/1 надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.02.2017 року на підставі п. 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки стягувач не сплатив авансовий внесок за виконавчим провадженням із супровідним листом № 53466562 від 22.02.2017р. в якому було вказано, що була розглянута заява щодо примусового виконання виконавчого листа № 0541/4867/2012 року, виданого 02.02.2017 р. Приморським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Маріупольгаз» судових витрат 214,60грн. При цьому, ПАТ «Маріупольгаз» не передавало заяви про примусове виконання вищезазначеного виконавчого документу, оскільки дублікат виконавчого листа № 2-266/49/2013 було отримано державним виконавцем у Приморському районному суду м. Маріуполя за заявою Приморського ВДВС в рамках процедури відновлення виконавчого документу. Не погодившись із вказаним повідомленням, 28.03.2017 року ПАТ «Маріупольгаз» було подано до канцелярії Приморського ВДВС м. Маріуполь скаргу № 03-17/юр на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 22.02.2017 року номер за АСВП: 53466562, на ім'я начальника Приморського ВДВС м. Маріуполь, в якій були викладені порушення, допущені старшим державним виконавцем Кацаренко М.А. та вимоги щодо скасування повідомлення від 22.02.2017 року номер за АСВП № 53466562. Попре того, що скарга була надіслана на імя начальника, 10.04.2017 року на адресу ПАТ «Маріупольгаз» за вх. № 1256 надійшла відповідь старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполь ОСОБА_4 від 04.04.2017 року № б/н, в якій було зазначено інформацію про хід примусового виконання виконавчого листа № 2/266/49/2013 року від 05.08.2013 року, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Маріупольгаз» судового збору у сумі 214,60грн., винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та направлення оригіналу виконавчого листа за належність на непідконтрольну Україні територію. Інформацію щодо задоволення скарги ПАТ «Маріупольгаз» не містила. Тому вважає, що бездіяльність начальника щодо розгляду скарги та винесення вмотивованого рішення за результатами її розгляду є неправомірною, та такою, що порушує права заявника як стягувача. Просив суд поновити строк для звернення з даною скаргою, визнати бездіяльність начальника Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_1 та дії старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ОСОБА_4 неправомірними, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 53466562 від 22.02. 2017 року, прийнятого старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, зобовязати Приморський ВДВС м. Маріуполь відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/4867/2012, виданого 02.02. 2017 року про стягнення на користь ПАТ "Маріупольгаз" судового збору у розмірі 214,60 гривень з ОСОБА_5, 12.11. ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: м. Маріуполь, пров. Просвіти, 12 та направити копію відповідної постанови на адресу підприємства.

Представник заявника за довіреністю в судове засідання не зявився, однак звернувся із письмовою заявою, в якій скаргу підтримав, просив вимоги задовольнити, а скаргу розглянути без його участі.

Представник Приморського ВДВС м. Маріуполя повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги належним чином, однак у судове засідання не зявився та про причини неявки суд не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2013 року №0541/4867/2012 (провадження №2/266/49/13) стягнуто на користь ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 214,60грн. з ОСОБА_3, 12.11.1961р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою пров. Просвіти буд. 12, м. Маріуполь, Донецька область. Рішення набрало законної сили 05.08.2013 року ( а.с. 5-6).

Як вбачається зі штампу, який міститься на супровідному листі, 19 вересня 2013 року ПАТ «Маріупольгаз» було передано до канцелярії ВДВС Приморського РУЮ м. Маріуполя заяву про відкриття виконавчого провадження № 238/1 та оригінал виконавчого листа Приморського районного суду м. Маріуполя № 2/266/49/2013 від 05.08.2013 року про стягнення судового збору у розмірі 214,60грн. з ОСОБА_3, 12.11.1961р.н., РНОКПП № НОМЕР_1, що мешкає за адресою пров. Просвіти буд. 12, м. Маріуполь, Донецька область ( а.с. 7).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №40165959 від 10.10.2013 р. державним виконавцем Приморського ВДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/266/49/2013 виданого 05.08.2013 р. Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Маріупольгаз» судовий збір у розмірі 214,60грн. ( а.с. 8).

Як вбачається з листа № 03-374/16пр від 21.11.2016р., ПАТ «Маріупольгаз» звернулося з запитом до Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області для отримання інформації про хід виконання щодо вищезазначеного виконавчого документу, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» ПАТ «Маріупольгаз» не була отримана ( а.с. 9).

З листа № 2984/3 від 14.12.2016 року слідує, що 18.11.2013 року державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 40165959 ( а.с. 11), 40168521 згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з направленням на виконання за належністю, а саме до Київського ВДВС м. Донецьк. ( а.с. 10).

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2013 р. ВП №40165959, стягнень у даному провадженні не проводилося ( а.с. 11).

В матеріалах скарги міститься копія заяви ПАТ «Маріупольгаз» на адресу Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області про відновлення виконавчого провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території №03-11/17пр від 24.01.2017 року, яка згідно штампу була передана до канцелярії Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області 24.01.2017 р.

Згідно відповіді від 30.01.2017 року за вих. № 12 ВП 40165959, державним виконавцем направлено заяву до Приморського районного суду м. Маріуполя про видачу дублікату виконавчого листа № 2/266/49/2013, виданого 17.03.2015 р. Приморським районним суду м. Маріуполя про стягнення на користь ПАТ «Маріупольгаз» з ОСОБА_3 судових витрат в сумі 214,60грн.. (а.с. 14).

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2017 року по справі № 0541/4867/2012 (провадження № 6/266/13/17) вищезазначена заява Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про видачу дублікатів виконавчого листа була задоволена ( а.с. 15).

З повідомлення державного виконавця Кацаренко М.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.02.2017 р. вбачається, що виконавчий лист № 0541/4867/2012, виданий 02.02.2017 р. Приморським районним судом м. Маріуполя повернуто на підставі п. 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із не сплатою авансового внеску за виконавчим провадженням. Повідомлення отримано стягувачем 20.03.2017 р. вх.. №956/1 ( а.с. 16,17)

28.03.2017 року ПАТ «Маріупольгаз» звернувся зі скаргою до начальника Приморського ВДВС м. Маріуполя на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якій були викладені порушення, допущені старшим державним виконавцем Каларенко М.А. та вимоги щодо скасування спірного повідомлення від 22.02.2017 року номер за АСВП № 53466562 ( а.с. 18-19 )..

10.04.2017 року на адресу ПАТ «Маріупольгаз» за вх. № 1256 надійшла відповідь на скаргу від 28.03.2017 р. №03-17/юр, в якій було зазначено інформацію про хід примусового виконання виконавчого листа № 2/266/49/2013 року від 05.08.2013 року та розяснено необхідність сплати авансового внеску відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» який вступив в силу 04.10.2016 р. ( а.с. 20 ).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень статті 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови для відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи те, що відповідь за результатами розгляду скарги було отримано ПАТ «Маріупольгаз» лише 10 квітня 2017 року, а скарга відправлена до суду 12 квітня 2017 року, то строк на звернення до суду щодо оскарження повідомлення державного виконавця заявником не пропущений.

Факт знаходження на виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області виконавчого листа №2/266/49/2013 від 05.08.2013 виданого Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області та направленням його на виконання за належністю до Київського відділу ВДВС м. Донецьк підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від10.10.2013 р. та постановою про закінчення виконавчого провадження від 18.11.2013 р.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404- VIII від 02.06.2016, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

При цьому, як встановлено судом, в заяві вих. №03-11/17пр від 24.01.2017 Публічне акціонерне товариство "Маріупольгаз" просило Приморський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити, а не відкрити втрачене виконавче провадження у відповідності до приписів Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Згідно із Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції"та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалися антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалися антитерористична операція відповідно до якого віднесено м. Донецьк.

Розділом XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі - інструкція в редакції 05.10.2016) визначено порядок відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження. Так, згідно п. 1. розділу XІV Інструкції, за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Згідно п. 4. розділу XІV Інструкції виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів державний виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження (п. 6. розділу XІV Інструкції).

Відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом (п. 7. розділу XІV Інструкції).

З матеріалів справи вбачається, що станом на час судового розгляду даної скарги рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.06.2013 р. в добровільному порядку боржником не виконано, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги, що стягувач вперше звернувся до виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження за рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя по справі №0541/4867/2012 ( провадження №2/266/49/13), в 2013 році, коли діяв Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999, та виконавче провадження було відкрите, при цьому доказів виконання рішення суду не надано, Приморський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області при отриманні заяви Публічного акціонерного товариства «Маріупольгаз», вих. №03-11/17пр від 24.01.2017 зобов'язаний був відновити втрачене виконавче провадження відповідно до до Розділу XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень. Отже, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем неправомірно повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 частини четвертої ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено поняття обов'язковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, враховуючи конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обов'язковою для національних судів згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", враховуючи справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення виконавчого документа - дубліката виконавчого листа №0541/4867/2012, виданого 02.02.2017 р. Приморським районним судом м. Маріуполя, стягувачеві без прийняття до виконання, а також неправомірність бездіяльності державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не відновлення втраченого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 судового збору у розмірі 214,60грн.

Щодо вимог в частині зобов`язання Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити втрачене виконавче провадження, то ці вимоги з огляду на приписи ст.387 ЦПК України та роз"яснення, які містяться у п.18 ППВССУ №6 від 07.02.2014 року "Про судову практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судових рішень у цивільних справах", підлягають частковому задоволенню, а саме суд, визнавши оскаржувані дії, рішення чи бездіяльність непоавомірними, зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу задовольнити вимоги заявника та усунути допущені порушення. При цьому, суд не має права зобов"язати зазначених осіб до вчинення дій, які згідно Закону "Про виконавче провадження" можуть здійснюватись лише державним виконавцем. Відновлення втраченого виконавчого провадження є обов'язком державного виконавця при отриманні ним відповідного виконавчого документу згідно приписів розділу XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Інші заявлені вимоги не грунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного керуючись Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, ст.ст. 383-389, 210, 294 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

СкаргуПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" на бездіяльністю начальника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 та дії старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документа дублікату виконавчого листа за №0541/4867/2012 (провадження 2/266/49/2013), виданого Приморським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Маріупольгаз» судових витрат в сумі 214, 60 грн., стягувачеві без прийняття до виконання.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не відновлення втраченого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа за №0541/4867/2012 (провадження 2/266/49/2013), виданого Приморським районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Маріупольгаз» судових витрат в сумі 214, 60 грн.

Зобов"язати державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити вимоги заявника ПАТ «Маріупольгаз», усунути допущені порушення та повідомити стягувача у передбачений законом спосіб.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дзюба М. В.