01.08.2017 227/2281/17
У Х В А Л А

1 серпня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тітова Т.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби в Донецькій області , Управління Державної казначейської служби м. Добропілля про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 26 липня 2017 року звернувся в суд з цим позовом до відповідачів про стягнення за рахунок державного бюджету України 10000 грн. компенсації моральної шкоди, спричиненої незаконною діяльністю начальника Управління державної виконавчої служби ГУЮ в донецькій області ОСОБА_2, а також 320 грн. витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги від 18 квітня 2017 року; 275,61 грн. за подання апеляційної скарги від 13 жовтня 2016 року і 7 грн. комісійного збору банку; 3200 грн. компенсації за відрив від звичайних занять у зв»язку з судовими розглядами на дії начальника УДВС ОСОБА_2 і витрат на проїзд у судові засідання.

Зазначив, що рішенням апеляційного суду Донецької області від 6 червня 2017 року за його скаргою визнана незаконною діяльність начальника відділу примусового виконання рішень УДВС в донецькій області щодо порядку і пособу розгляду скарги від 11 березня 2016 року на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Балдинюка М.Ю. та зобов»язано розглянути її по суті з ухваленням відповідної постанови.

Незаконною діяльністю ОСОБА_2 йому спричинено моральну шкоду , про відшкодування якої заявляється.

Позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, викладеним у ст.. 119 ЦПК України.

Згідно ст.. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ціну позовних вимог майнового характеру ; виклад обставин , якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів , що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів , що додаються до заяви .

Заявивши вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 не зазначив , в чому полягає спричинена йому моральна шкода у порозумінні , визначеному ст.. 23 ЦК України ,не виклав обставин , яким обґрунтовує вимоги з відшкодування моральної шкоди і не зазначив доказів щодо підтвердження таких обставин.

Стосовно заявлених вимог про компенсацію за відрив від звичайних занять, позивачем не зазначено і не наведено доказів, щодо судових засіданнях у з»язку з розглядом його скарги на дії начальника УДВС ГТУ Ю в Донецькій області , в яких він приймав участь.

Вимоги про стягнення витрат на проїзд до судів не підтверджені відповідними документами про поїздки саме в судові засідання та вартість проїзду, позивачем не зазначений розмір витрат на проїзд , на стягненні яких він заявляє.

У відповідності до ст.. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.. 119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху , про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків , який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.. 121 ЦПК України, суддя

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби в Донецькій області , Управління Державної казначейської служби м. Добропілля про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишити без руху до усунення позивачем вказаних в ухвалі недоліків в строк, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тітова Т.А.

01.08.2017