Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/759/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Щенюченко С. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

04.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 10 травня 2016 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» укладено договір фінансового лізингу № 004237.

Згідно умов договору ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» зобов'язалася придбати предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2114 та передати ОСОБА_2 в користування на строк та на умовах передбачених договором.

Пунктом 8.2 договору визначена вартість предмета лізингу 19405,51 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 492900,00 грн.

ОСОБА_2 зазначає, що сплатив ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 50000 грн., який вважав авансом,що підтверджується квитанцією № 0.0.548515190.1 від 11 травня 2016 року, однак після сплати зазначеної суми він так і не отримав автомобіль.

12 травня 2016 року позивачем через засоби поштового зв'язку на адресу ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» було направлено заяву про розірвання договору фінансового лізингу та про повернення йому сум першого платежу за не отриманий автомобіль у розмірі 50000 грн.

Однак представники компанії в телефонному режимі повідомили його про те, що частина цих коштів , а саме - 49520 грн. є адміністративним платижем та поверненню не підлягає.

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 004237 від 10 травня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_2.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» ( , м.Київ, вул.Шовковична, 42-44) на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1102 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Зазначило, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 травня 2016 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» укладено договір фінансового лізингу № 004237 (а.с. 8-13).

Відповідно до п.8.2 договору, вартість предмета лізингу, на момент укладення договору, становить 19405,51 доларів США з урахуванням ПДВ, згідно обмінного курсу долара США до української гривні, на фактичну дату укладення вказаного Договору.

Згідно обмінного курсу долара США до української гривні, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу на час укладання договору становить 492900,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 9.7 договору передбачено ,що кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення яке вказується у квитанції, зараховуються по даному договору у наступному порядку: адміністративний платіж; авансовий платіж; комісія за передачу предмета лізингу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції № 0.0.548515190.1 на виконання умов договору, 11 травня 2016 року ОСОБА_2 сплатив ТОВ «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» 50 000 грн. (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 807 ЦК України визначено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об'єкти, а також інші речі, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.

Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у

тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до

такої відмови.

Статтею 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що виникають із договору лізингу, регулюються параграфом 6 глави 58 ЦК України, в якому відсутні положення щодо обов'язковості нотаріального посвідчення такого договору.

Статтею 216 ЦК України встановлено, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 ст. 216 ЦК України зазначено, що якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Судом встановлено, що укладаючи договір фінансового лізингу позивач мав на меті придбати автомобіль ВАЗ 2114, однак в договорі зазначено - Zotye Т600.

Крім того, позивачу було пояснено, що ціна автомобіля 90000 грн. та після сплати 50000 грн. автомобіль буде доставлено в м. Кіровоград наступного дня, після чого сторони підпишуть акт прийому-передачі. Після сплати вказаної суми ОСОБА_2 так і не отримав автомобіль ВАЗ 2114.

Згідно договору фінансового лізингу, адміністративний платіж - першочерговий одноразовий платіж, що входить до складу першого платежу, що має бути сплачений лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору та становить відсоток від вартості предмета лізингу.

Пунктом 41.1 договору фінансового лізингу вбачається, що лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: адміністративного платежу, авансового платежу в розмірі 50% вартості предмета лізингу, комісії з передачу предмета лізингу, у разі наявності оплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених в п. 9.4 ст. 9 договору, з урахуванням умов, викладених в п. 1.7 ст. 1 договору фінансового лізингу.

Договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК Україниу разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Правові позиції щодо ліцензування послуг фінансового лізингу, нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, недійсності договору з підстав наявності в ньому несправедливих умов, викладені в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2766цс15, від 11 травня 2016 року у справі №6-65 цс 16, від 19 жовтня 2016 року у справі №6-1551 цс 16, від 18 січня 2017 року у справі №6-648 цс 16.

Таким чином колегія суддів вважає, що задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не дотримання відповідачем умов договору фінансового лізингу, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що спір розглянуто упереджено та не об'єктивно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» - відхилити.

Заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» в дохід держави судовий збір в розмірі 1212,64 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: