Провадження №2-н/522/693/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
02 листопада 2017 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянула заяву Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, про стягнення заборгованості у розмірі 2226 (дві тисячі двісті двадцять шість) 58 коп., 3% річних у розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 72 коп., інфляційні витрати у розмірі 68 (шістдесят вісім) грн.. 90 коп. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.
ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 2226 (дві тисячі двісті двадцять шість) грн. 58 коп., обґрунтовуючи її тим, що ПАТ «ЕК Одесаобленерго» постачає електричну енергію ОСОБА_1, яка є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до укладеного договору № 409778 від 03 лютого 2007 року.
Таким чином, заборгованість боржника за електричну енергію складає 2226,58 грн., що підтверджується відповідним розрахунком за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року від 13.10.2017 року, 3% річних у розмірі 18,72 грн. та інфляційні витрати у розмірі 68,90 грн., що відповідає розрахункам наявним у матеріалах справи.
Відповідно до пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 р. №1357 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що споживачі електричної енергії зобов'язані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше.
Пунктом 19 Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом.
Крім того, Закон України «Про електроенергетику» регулює відносини пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної та теплової енергії, за нормами якого постачання електричної енергії - це надання електричної енергії за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору, а споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає обгрунтованою також вимогу заявника щодо стягнення з ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 18,72 грн. та інфляційних витрат у розмірі 68,90 грн.
В ст. 95 ЦПК України зазначається, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Керуючись п. 19, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99 р. №1357, Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 525, 526, 615 ЦК України, ст.ст. 95, 96, 98, 99 ЦПК України, -
Заява про скасування судового наказу може бути подана протягом 10 днів з дня отримання судового наказу.
Судовий наказ набирає чинності у разі ненадходження заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, але може бути скасований у порядку, встановленому ст. 106 ЦПК України.
Суддя Ю.Б. Свячена