Номер провадження: 22-ц/785/5341/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сибаріт-Юг» про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи ТОВ «Сібаріт-Юг» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на квартиру за Банком, посилаючись на те, що між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Сібаріт-Юг» укладено кредитний договір № НОМЕР_1 від 27.07.2007 року, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 1 250 000, 00 грн. із зобовязанням повернути не пізніше 26.07.2010 року включно.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між Банком та відповідачем по справі 27.07.2007 року було укладено іпотечний договір, предметом вказаного іпотечного договору є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 51,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві власності, позичальник ТОВ «Сібаріт-Юг» свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого наявна прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.08.2015 року становить 1 957 475 грн. 14 коп., права вимоги за кредитним та іпотечним договором було відступлено на користь Банку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засіданні не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ТОВ «Сібаріт-Юг» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк»подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, а також, що судом порушені матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Сібаріт-Юг» укладено кредитний договір № НОМЕР_1 від 27.07.2007 року, відповідно до якого ТОВ «Сібаріт-Юг» отримав кредит у сумі 1 250 000, 00 грн. зі сплатою 17,5 % річних за користування кредитом із зобовязанням повернути не пізніше 26.07.2010 року включно (а.с.16-25 т.1).

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем 27.07.2007 року було укладено іпотечний договір (а.с.26-29 т.1), відповідно до умов якого відповідач, діючи як майновий поручитель третьої особи, передав в банку в іпотеку належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого на користь позивача було відступлено право вимоги за укладеним між АКІБ «Уксиббанк» та третьою особою кредитним договором, а також за укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем іпотечним договором, що підтверджується копією виписки з зазначеного договору та акту приймання-передачі документації за вказаним договором (а.с. 29-31, справа № 521/14481/13-ц).

Також судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.03.2013 року з ТОВ «Сібаріт-Юг» на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 979 934 грн. 41 коп. (а.с.84-85 т.1).

Станом на 17.08.2015 року заборгованість за кредитом складає 1 957 475 грн. 14 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 6), виписками про рух коштів (а.с. 7-15).

Відмовляючи в задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що звернення в судовому порядку стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на нього, не відповідає вимогам закону, що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-2967цс16 від 22 березня 2017 року, за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк»про те, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи та невірно застосовані судом першої інстанції норми ЗУ «Про іпотеку» та ст. 16 ЦК України, не приймаються судом до уваги, оскільки суд розглядаючи справу вірно застосував положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку» та положення статей 328, 335, 376, 392 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4