Справа № 645/4946/16-ц
Провадження № 2/645/400/17
20 липня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказуючи, що 14.11.2011 р. померла її мати ОСОБА_4, яка постійно мешкала в м.Харкові по вул.Немишлянській, б.102. Після смері залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 102 по вул.Немишлянській, належний спадкодавці на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1970 р. За життя спадкодавицею був складений заповіт, згідно якого спадкоємцями на спірний будинок є її донька, позивач ОСОБА_1, та чоловік померлої, ОСОБА_2
Позивач прийняла спадщину, звернувшись у шестимісячний строк до ХДНК №12 із заявою про прийняття спадщини. Чоловік спадкодавці ОСОБА_2 від належної йому частини у спадщині відмовився. Син спадкодавці ОСОБА_3 не має права на обовязкову частку у спадщині згідно зі ст.1241 ЦК України.
Враховуючи наведене та положення ч.1 ст.1275 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої матері спірного житлового будинку. Оформити спадщину в нотаріальній конторі не виявилось можливим, оскільки куплений будинок був знесений спадкодавицею у 1970 р. та замість нього збудований новий будинок, який не зареєстрований на її імя. Але в 1979 р. спадкодавицею був отриманий акт приймання індивідуального домоволодіння та рішення виконкому Фрунзенської райради про узаконення самочинно збудованого житлового будинку літ.Г-1 та сараю літ.Е, таким чином ОСОБА_4 набула права власності на спірний будинок.
Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. Г-1 житловою площею 50,40 кв.м., з надвірними будівлями: сарай літ.Е, сарай літ.Д, сарай літ.К, вбиральня літ.З, які розташовані по вул..Немишлянській, №102 в м.Харкові, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 14.11.2011 р.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав, та пояснив, що до цього часу заповіт ОСОБА_4 не оскаржений та не визнаний недійсним.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомили.
Представник Харківської міської ради надав письмові заперечення проти позову.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи, у відсутність відповідачів, проти чого представник позивача не заперечує.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 17.12.1970 р. ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в м.Харкові, вул..Немишлянська, 102, за 1400 крб., які останній одержав повністю від покупця ще до підписання цього договору (а.с.10).
На зворотньому аркуші вказаного договору міститься штамп БТІ щодо реєстрації
Рішенням Фрунзенської районної ради №197/31 від 18.07.79 р. узаконено ОСОБА_4 самовільно збудований житловий будинок літ.Г-1 житловою площею 50,40 кв.м., сарай літ.Е та затверджений Акт приймання індивідуального домоволодіння від 19.04.1979 р. Цим же рішенням зобовязано Фрунзенське РЖУ видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на будинок (а.с.14).

На час розгляду справи право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м.Харків, вул.Немишлянська, б. №102, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстрований, що підтверджується Інформаційною довідкою від 19.07.2017 р.

Таким чином, ОСОБА_4 у 1979 р. набула право власності на спірний будинок, проте не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку.

Наявність спірного житлового будинку та надвірних будівель за адресою: м.Харків, вул.Немишлянська, б. №102, підтверджується довідкою КП «ХМБТІ» № 1504603 від 14.12.2015 р., та технічним паспортом, виготовленим КП «ХМБТІ» станом на 15.12.2015 р. (а.с.13, 18).

При цьому технічний паспорт містить відмітку техніка про наявність самочинно збудованих приміщень, які до уваги судом не беруться, оскільки питання щодо належності їх вирішується в безсудовому порядку.

Також судом встановлено, що 14.11.2011 р. ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 332890 (а.с.6).

За повідомленням ХДНК №12 від 22.03.2017 р., від імені ОСОБА_7 24.09.2005 р. посвідчено заповіт, згідно якого вона заповіла весь житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Немишлянська, б. №102, чоловіку ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_1, в рівних частинах кожному.

26.04.2012 р. чоловік спадкодавці, ОСОБА_2 подав заяву про відмову від прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, у тому числі від обовязкової частки. Також вказав, що на видачу свідоцтва про право власності згідно ст.60 СК України на спільне майно, набуте в період шлюбу, не претендує.

14.05.2012 р. син спадкодавця ОСОБА_3 подав заяву про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із наміром звертатись до суду.

09.07.2016 р. ОСОБА_1 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини до нотконтори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.50).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №282/2012, заведеної після ОСОБА_4, копія якої долучена до справи (а.с.60-79).

Позивач ОСОБА_1, яка є донькою померлої та її спадкоємцем за заповітом, була зареєстрована та проживала разом з матірю ОСОБА_4 за адресою: м.Харків, вул.Немишлянська, б. №102, таким чином, спадщину, яка відкрилась, прийняла згідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, які він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Враховуючи, що ОСОБА_2, спадкоємець за заповітом, відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, частка, яку він мав прийняти, у розмірі ? частини спадкового майна, перейшла до іншого спадкоємця за заповітом, а саме до позивача ОСОБА_1

Інший спадкоємець відповідач ОСОБА_3 не надав суду даних про наявність у нього права на обовязкову частку у спадщині та доказів недійсності заповіту, складеного ОСОБА_4

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем померлої за заповітом, яка прийняла спадщину, проте позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у без судовому порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1241, 1268, 1275 ЦК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. Г-1 житловою площею 50,40 кв.м., з надвірними будівлями: сарай літ.Е, сарай літ.Д, сарай літ.К, вбиральня літ.З, які розташовані по вул..Немишлянській, №102 в м.Харкові, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 14.11.2011 р.

Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м.Харкова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 5 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії

Головуючий - суддя