Провадження № 2/760/799/17
УХВАЛА

/про залишення позовної заяви без руху/

05 січня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, ЗАТ «Українська будівельна компанія», про визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 05.09.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 за первісним позовом та позовні вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом роз'єднано в самостійні провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЗАТ «Українська будівельна компанія», про поділ спільного майна подружжя виділено в окреме провадження.

Перевіривши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з огляду на таке.

Цивільним процесуальним кодексом України у статті 119 визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Зазначена норма ЦПК визначає перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в цивільній справі, відсутність хоча б одного з них є самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху.

Частиною першою названої статті встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім цього, частиною п'ятою статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначеним вимогам позовна заява ОСОБА_1 не відповідає, враховуючи наступне.

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вказавши що за час шлюбу за спільні кошти було придбано наступне майно: майнові права на квартиру АДРЕСА_1, який споруджувався за адресою: АДРЕСА_2 автомобіль НОМЕР_1, а тому зазначене майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Посилаючись на ці обставини, позивач просить розділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на: 1) 1/2 частину майнових прав на квартиру №186, що знаходиться в будинку, позначеному на схемі генерально7го плану за №4 за адресою: АДРЕСА_2, набуті за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02.09.2013 №4-19-186, укладеним між ОСОБА_2 та ЗАТ «Українська Будівельна компанія»; 2) 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2.

Власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Отже, застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, підлягає з'ясуванню не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява про поділ спільного майна подружжя повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач, вказавши, що за час шлюбу за спільні кошти було придбано вищевказане майно, не зазначила доказів, які підтверджують ці обставини, не виклала фактів, які вказують на наявність підстав, що звільняють її від доказування цих обставин.

Окрім цього, в порушення вимог ч. 2 ст. 119 ЦПК України, пред'явивши вимоги майнового характеру, позивач не вказала у позовній заяві ціну позову.

За таких обставин, позивачеві необхідно навести відповідні обставини на обґрунтування позовних вимог, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, вказати ціну позову.

Суддею окрім недоліків зазначених вище встановлено, що позивачем не виконано вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, не сплачено судовий збір у встановленому законодавством порядку та розмірі, не додано до позовної заяви відповідних документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно п.п. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Станом на 01.01.2015 відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати складав 1 218, 00 грн.

Статтею 80 ЦПК України в частині першій передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позивач просить визнати право власності на половину майнових прав, набутих за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 02.09.2013 №4-19-186, які згідно вказаного договору придбані за ціною 495 330, 00 грн. Крім цього, позивач просить визнати право власності на половину автомобіля НОМЕР_1.

Таким чином за подання ОСОБА_1 позовної заяви про поділ спільного майна подружжя підлягає сплаті судовий збір у розмірі максимальної ставки, визначеної у п.п. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто, 3 654, 00 грн.

Разом з цим, позивачем сплачено судовий збір частково у розмірі 2 476, 66 грн., з яких 243, 60 грн. сплачено позивачем за пред'явлення позовних вимог про визначення місця проживання дитини, які вирішені судом в іншому провадженні (справа 760/10667/15, провадження 2/760/2027/16).

Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно доплатити судовий збір у сумі 3 654, 00 - (2 476, 66 - 243, 60) = 1 420, 94 грн. та надати суду оригінал відповідного платіжного документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, визначеним ст. 119 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачеві належить надати строк для усунення недоліків.

Недоліки, на які вказано у даній ухвалі, слід усунути шляхом подання позовної заяви в новій редакції у відповідній кількості примірників, подання оригіналу відповідного платіжного документу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: закрите акціонерне товариство «Українська будівельна компанія», про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху і надати позивачу термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції, доплати судового збору та подання оригіналу платіжного документу, і роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко