Справа № 676/6801/15-ц
Номер провадження 2/676/20/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

представника позивача Сисин Л.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янці-Подільському цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до умов кредитного договору та позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» про визнання недійсними окремих пунктів договору кредиту,-

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та відшкодування збитків. В суді збільшивши позовні вимоги зазначає, що 09 листопада 2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50006568, за умовами якого позивач надав останній кредит для придбання автомобіля у розмірі 202 237,72 грн., що еквівалентно 24 603,25 доларам США, строком на 60 місяців під 9,9% річних. ОСОБА_2 зобов'язалася повернути позивачеві кредит і сплатити йому проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами згідно графіка погашення кредиту. Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання по договору, тому станом на 18 липня 2016 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 444 447,29 грн., яка складається з основної суми заборгованості за сплати кредиту у розмірі 342 446,33 грн., заборгованості зі сплати додаткового кредиту у розмірі 30 256,94 грн, штраф у розмірі 40 447,74 грн. пеня у розмірі 2 132,47 грн., 3% у розмірі 11 172,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 791,53 грн., збитки у розмірі 16 200 грн., просить задовольнити позов.

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» про визнання недійсними окремих пунктів договору кредиту, посилаючись на те, що п.1.3 кредитного договору суперечать ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме зобов'язання сторін за договором споживчого кредиту визначені вгривні, які підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до долару США, хоча єдиним законним засобом платежу на території України є гривня, отже, цей договір не відповідає вимогам закону і є недійсним в силу статей 203, 215 ЦК України. Просить визнати недійсним кредитний договір № 50006568 від 09.11.2012 року в частині визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом до еквіваленту суми кредиту в доларах США відповідно до ст.. 1.3 договору; визнати недійсним графік погашення кредиту як додаток до кредитного договору № 50006568 від 09.11.2012 року, укладеного між сторонами, та його невід'ємну частину; визнати недійсним п.1.3.1 додатку до кредитного договору під заголовком «Загальні умови кредитування».

В суді представник ТОВ «Поршемобіліті» позов підтримав, просить задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечив виходячи із обов'язковості вимог договору для його сторін.

В суді відповідач та її представник позов ТОВ Поршемобіліті» заперечили у зв'язку з його виконанням, позов ОСОБА_2 підтримали, просять задовольнити.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, встановив наступне.

Судом встановлено, що 9 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ПоршеМобіліті» був укладений кредитний договір № 50006568, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала в кредит грошові кошти для придбання автомобіля у розмірі 202 237,72 грн., що еквівалентно 24 603,25 доларам США, строком на 60 місяців під 9,9% річних змінна ставка відповідно до статті 2.3. Загальних умов кредитування. Разова комісія за надання кредиту 2,50 % від суми кредиту. Цільове призначення кредиту на придбання автомобіля марки VW модель Golf Plus TEAM, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2012.

Відповідно до умов цього Кредитного договору відповідач зобов'язалась прийняти кредитні кошти, належним чином використати їх та повернути позивачу в повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з Графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору. Усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування. Вищезазначені Загальні умови кредитування та графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні кредиту складають договір між сторонами.

За умовами кредитного договору 16.10.2013 р. між сторонами укладений договір про внесення змін (додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50006568) відповідно до якої відповідач отримала додатковий кредит у сумі еквіваленту 6 252.12 дол. США в українських гривнях, що на дату укладення додаткового кредиту становило 51 233 грн. Цільове призначення кредиту - сплата страхових платежів за договором страхування.

Отримання позичальником кредиту підтверджується платіжним дорученням № 50001210 від 15.11.2012 року, яким ТОВ «ПоршеМобіліті» перерахувало ТОВ «Карпати Автоцентр» 202238,72 грн. як оплату за авто згідно КД № 50006568 від 09.11.2012 р.

До кредитного договору доданий графік погашення кредиту в якому відображені суми платежів у доларах та гривневому еквіваленті. До додаткової угоди № 1 до кредитного договору №50006568 від 09.11.2012 року доданий Графік погашення кредиту, в умовах якого відображені суми платежів у доларах США.

Керуючись п.1.6 Умов кредитування, між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № 50006568 від 13.11.2012 р, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідач передала в заставу автомобіль марки VW модель Golf Plus TEAM, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2012.

Відповідно до п. 1.1 Загальних умов кредитування, підписаних ТОВ «ПоршеМобіліті», позичальником ОСОБА_2, які є додатком до Кредитного договору, компанія зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. У Кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятній для сторін.

Згідно із п. 1.3 Загальних умов кредитування сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у Кредитному договорі.

У пп. 1.3.1 п. 1.3 Загальних умов кредитування визначено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення Кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

Відповідно до Графіку погашення кредиту ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом сплати щомісячних платежів у сумі, еквівалентній 521,54 доларів США з визначенням складових щомісячного платежу як в доларах США та в гривні. Згідно графіку погашення по додатковій угоді № 1 позичальник зобов'язалась щомісячно погашати суму кредиту в розмірі 130,25 дол. США, та проценти в розмірі 1,07 дол. США.

За положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Не вважається пропонуванням споживчого кредиту застереження про можливість надання його під час придбання продукції. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Наведена норма закону не містить заборони на визначення грошового зобов'язання у гривні із зазначенням еквівалента суми зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За положеннями ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, визначення сторонами в Договорі еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи спірний Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного Договору та в подальшому виконував його умови.

При цьому, сторонами досягнуто домовленість щодо положення Кредитного договору про сплату усіх платежів за Кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту.

Крім того, відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитуванняОСОБА_2 своїм підписом засвідчила, що ТОВ «ПоршеМобіліті» належним чином ознайомило її з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», та з Правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією.

Згідно із п. 9.6 Загальних умов кредитування позичальник підтвердила, що їй надано вичерпну інформації про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Твердження відповідача про те, що умови договору суперечать ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи підтверджено, що кредит надавався у валюті гривня, а визначення сторонами в договорі еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті не суперечить нормам ст. 533 ЦК України.

Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання частково недійсними умови Кредитного договору та Загальних умов кредитування від 09.11.2012 року з усіма додатками та графіком погашення кредиту до нього у частині здійснення розрахунку усіх сум договору із посиланням на еквівалент у доларах США, недоведеними та необґрунтованими.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 порушує свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим у неї утворилась заборгованість.

Згідно із пп. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 п. 1.4 Загальних умов кредитування надання кредиту здійснюється починаючи з дати укладення кредитного договору. Датою надання кредиту є дата списання коштів у розмірі суми кредиту з рахунка компанії відповідно до умов Кредитного договору.

Повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3).

До 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту.

Відповідно до Графіка погашення кредиту датою сплати чергового платежу є 15 число поточного місяця.

За умовами п. 3.2 Загальних умов кредитування сторони погодили, що компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.

17.04.2015 року ТОВ «ПоршеМобіліті» на адресу відповідача було направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, яке було отримано відповідачем 24.04.2015 року і залишена позичальником без задоволення.

П.3.3 Загальних умов кредитування передбачено, що відповідач зобов'язана повернути кредит та штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу.

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 5826/16-26 від 12.05.2017 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед ТОВ «Поршемобіліті» по кредитному договору № 50006568 від 09.11.2012 року становить 57 514,84 грн, по відсотках по кредиту - 2657,18 грн.

Причиною розбіжності між розрахунком позивача та експерта є застосування ТОВ «Поршемобіліті» до розрахунку заборгованості еквіваленту в доларах США а сплата заборгованості з врахуванням обмінного курсу валюти на момент виставлення рахунків, що суперечить домовленості між сторонами відображеної у графіку погашення заборгованості за кредитом.

Що стосується заборгованості по додатковій угоді № 1 суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, так як сторони мали право визначити щомісячний платіж в доларах США з врахуванням обмінного курсу на момент виставлення рахунків.

Таким чином з відповідачаОСОБА_2 слід стягнути на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» заборгованість за основним договором в розмірі 57 514 грн. 84 коп., по процентах - 2 657 грн. 18 коп., 30 256 грн. 94 коп. заборгованості за додатковою угодою № 1.

Так, за змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 8.1, 8.2 Загальних умов кредитування передбачено, що у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно.

У разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, передбаченої в статті 3.2.1, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту.

За умовами п. 8.3 Загальних умов кредитування за кожен випадок порушення позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 позичальник сплачує компанії штраф в українській гривні у розмірі еквіваленту 20 доларів США за направлення першої вимоги щодо сплати, 25 доларів США - другої вимоги, 30 доларів США - третьої вимоги.

Згідно із п. 8.4 Загальних умов кредитування у випадку будь-якого порушення позичальником вимог пункту 5.5 цього Кредитного договору, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення позичальником договору страхування із страховою компанією, неавторизованою компанією тощо, позичальник сплачує на вимогу компанії штраф в розмірі 15% від суми кредиту.

Із наведеного вище вбачається, що пеня застосовується у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, а штраф - за неповернення кредиту в тридцять календарних днів з дати одержання повідомлення про дострокове повернення кредиту (п. 3.3 Загальних умов кредитування); за порушення п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Загальних умов кредитування; за порушення п. 5.5 Загальних умов кредитування, включаючи, але не обмежуючись випадками укладення позичальником договору страхування із страховою компанією, неавторизованою компанією тощо.

Отже, пеня та штраф у даній справі застосовані за різні порушення умов Кредитного договору.

За порушення п.3.3 Умов у випадку порушення термінів повернення кредиту відповідачу нарахований штраф в розмірі 20% від суми кредиту, що становить 40 447 грн. 74 коп. (202 238,72 х 20% = 40 447,74 грн.) та пеня 2 132 грн. 47 коп. яка підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Разом з тим у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року № 6-284цс17 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Неналежним виконанням своїх зобов'язано за договором відповідачем заподіяні позивачу збитки згідно ст. 625 ЦК України з яких 3% річних 57 514,84: 365 х 3 х 420 днів прострочки : 100 = 1985,44 грн. по основному договору та 639,76 грн. по додатковому договору, а всього 2 625,20 грн.

На думку суду не підлягають задоволенню вимоги ТОВ «ПоршеМобіліті» про стягнення збитків з урахуванням податку на додану вартість, зазначені у позовній заяві як збитки та сплачені ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер» за супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави, супроводження процесу стягнення заборгованості та підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору та представництва інтересів позивача у суді.

Так, захист порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом.

За правилами цивільного судочинства витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті.

Отже, витрати ТОВ «ПоршеМобіліті» на юридичну допомогу ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» не є збитками і не підлягають відшкодуванню на підстав ст. 22 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Юридична фірма Вернер» є юридичною особою, яка займається діяльністю з надання правової допомоги, а представники ТОВ «ПоршеМобіліті», які підписали позовну заяву та приймали участь у судовому засіданні, є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права.

Як убачається з журналу судових засідань представникиТОВ «Юридична фірма Вернер» брали участь у справі як представники ТОВ «ПоршеМобіліті» на підставі виданої ним же довіреності, а не на підставі довіреності ТОВ «Юридична фірма Вернер».До матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що вони є працівниками ТОВ «Юридична фірма Вернер».

Крім того, ТОВ «ПоршеМобіліті» не було надало суду розрахунку витрат на правову допомогу.

За таких обставин відсутні підстави для стягнення на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» витрат на правовому допомогу.

З урахуванням наведеного вище, стягненню підлягає сума в розмірі 135 634 грн. 37коп., що складається з: основного боргу зі сплати кредиту в розмірі 57 514,84 грн., 2657,18 грн. процентів по кредитному договору, 30 256,94 грн. заборгованості за додатковим договором, пені в розмірі 2 132,47грн., 3% річних у розмірі 2 625,20 грн., штрафу в розмірі 40 447,74 грн.

Відповідно частин 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог (39,61%) ТОВ «ПоршеМобіліті» з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2477,40 грн.

Керуючись ст.ст. 213-215, 88, 224-226 ЦПК України, ст. 526, 549, 550, 554,610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», -

В И Р І Ш И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» заборгованості за кредитним договором №50006568 від 09.11.2012 року суму в розмірі 135 634 грн. 37 коп., що складається з: основного боргу зі сплати кредиту в розмірі 57 514,84 грн, 2657,18 грн. процентів по кредитному договору, 30 256,94 грн. заборгованості за додатковим договором № 1 , пені в розмірі 2 132,47грн., 3% річних у розмірі 2 625,20 грн., штрафу в розмірі 40 447,74 грн та судовий збір 2477 грн. 40 коп.

В решти вимог відмовити.

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» про визнання недійсним умов кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.