ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 21 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ Київської області між ними зареєстрований шлюб, в період якого у сторін народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники вказують, що на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини, які не можуть бути відновлені, оскільки подружнє життя не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя.

Сторони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати.

Заявники не приймали участь у судовому засіданні, однак надали заяви в яких просили розглядати справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Згідно договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні та утриманні від 23.06.2017 року, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10,11)

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей

Судом встановлено, що 21 липня 2007 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та Сінкевич (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_4, про що Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області зроблено актовий запис за № 226 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ОК № 044593). (а.с. 12)

Від спільного подружнього життя сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області (а.с. 9).

Як вбачається з заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, заперечують проти подальшого збереження шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка в заяві просила відновити дошлюбне прізвище «Сінкевич».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 112, 114, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст.10, 60, 212, 213, 218, 234 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відділом РАЦС Фастівського МРУЮ Київської області, актовий запис за № 226 -розірвати.

ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище «Сінкевич».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова