Справа № 562/3272/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2017 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім"єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, -

встановив:

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, з 1989 року вона проживала з ОСОБА_7 однією сімєю та перебувала у фактичних шлюбних відносинах. В липні 1998 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, але в силу обставин, які склалися формально його розірвали у вересні того ж року. Проте і в подальшому вони проживала однією сімєю та перебувала у фактичних шлюбних відносинах аж до смерті ОСОБА_7 20 травня 2017 року. В звязку з цим просить суд встановити факт проживання однією сімєю без шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 01 січня 2004 року по 20 травня 2017 року.

Також вказує на те, що за період проживання однією сімєю спільною працею та спільними коштами вони набули спільне майно, яке є їх спільною сумісною власністю. Так, в 2006 році вони придбали автомобіль марки «Ауді 100», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрували в органах МРЕВ на імя чоловіка ОСОБА_7 та який використовували в інтересах сімї. Просить суд визнати за нею право спільної сумісної власності подружжя на даний автомобіль.

В ході розгляду справи позивачкою було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просила визнати за нею право першої черги спадкоємців на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_7, а саме: ? частки автомобіля автомобіль марки «Ауді 100», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ? частки земельної ділянки площею 0,0721 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на ? частки житлового будинку, які розташовані по вулиці Парковій,16 в м.Здолбунів, Рівненської області.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали повністю та просять задовільнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю та пояснила суду, що позивач по справі ОСОБА_1 є її матірю, а ОСОБА_7 батьком. Вони весь час проживали разом. Спочатку проживали по вул.Білій, а пізніше по вул.Шевченка в м.Рівне. Коли батько проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5 то вони з матірю також допомагали робити ремонт в будинку. Автомобіль марки «Ауді 100» батьки купували разом за спільні кошти, використовували його для потреб сімї.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 позов не визнали та пояснили суду, що позивачка з ОСОБА_7 не проживала однією сімєю. Автомобіль марки «Ауді», на який вказує позивачка, був придбаний ОСОБА_7 за кошти, які позичила йому його рідна сестра. Що стосується визнання за позивачем права спадкування першої черги, то оскільки вона не перебувала з ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, то вона не може бути спадкоємцем першої черги. Просять в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

В судовому засіданні встановлено, що у липні 1998 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб.

14 09.1998 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 016016 від 14.09.1998 р., актовий запис № 688.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 208483 ОСОБА_7 помер 20 травня 2017 року, актовий запис № 146.

Після розірвання 14.09.1998 р. шлюбу позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Даний факт стверджується показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він спілкувався з ОСОБА_7 та позивачкою ОСОБА_1 близько 20 років, вони дружили сімями, часто зустрічалися. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали разом, як одна сімя. Спочатку вони проживали по вул.Біла, а потім по вул.Шевеченка в м.Рівне. Автомобіль марки «Ауді» ОСОБА_7 та ОСОБА_1 купували разом та використовували його для сімї.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 поруч з будинком в якому проживали батьки ОСОБА_7, а пізніше і сам ОСОБА_7 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом в м.Рівне. Коли були батьки ОСОБА_7, то ОСОБА_1 та ОСОБА_7 постійно разом приїжджали в м.Здолбунів допомагати батькам, робили ремонт в будинку, будували гараж, погріб. Коли ОСОБА_7 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7, то ОСОБА_1 постійно приїжджала до нього з їх дочкою ОСОБА_10 допомагали йому.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він знайомий з ОСОБА_7 з того часу як він одружився з ОСОБА_1 Вони проживали як сімя. Постійно разом їздили до батьків ОСОБА_7 в м.Здолбунів, допомагали їм.

До матеріалів справи позивачем додано цілий ряд накладних та товарних чеків на придбання будівельних матеріалів, що підтверджує її пояснення про те, що вона разом з ОСОБА_7 проводила ремонт будинку по вул.Парковій,16 в м.Здолбунів, Рівненської області.

Також, позивачкою було долучено в судовому засіданні ряд фотографій, які підтверджують факт спільного її проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю.

Сукупність наведених доказів стверджує той факт, що позивач ОСОБА_1 з вересня 1998 року спільно проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, були поєднані спільним побутом і між ними дійсно склалися усталені відносини, притаманні подружжю.

Проте, слід зазначити, що чинним законодавством передбачено встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу лише з 01 січня 2004 року.

Що стосується показань свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_1 не проживала з ОСОБА_7, то суд їх оцінює критично, оскільки він є зацікавленим в результаті розгляду справи, на даний час, згідно його пояснень, користується спірним транспортним засобом. Крім того, його показання повністю спростовуються показаннями інших свідків.

Свідок ОСОБА_13 дав суду показання, що він був знайомий з ОСОБА_7 Проте, достовірно ствердити, які були відносини в ОСОБА_7 та ОСОБА_1 він не може.

Також, що стосується показань свідка ОСОБА_14, то вона не була взагалі знайома з ОСОБА_7 в той час, коли було придбано спірний автомобіль.

В силу ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Це означає, що на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності, що звільняє кожного з подружжя від обов'язку доводити право спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки за законом воно вважається таким, що належить подружжю.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Статтею 69 СК України передбачено право дружини і чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно частин 1, 3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА 023695 за ОСОБА_7 зареєстровано автомобіль марки «Ауді 100», 1989 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WAUZZZ44ZKN062990, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як встановлено судом транспортний засіб придбано ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_1 за спільні кошти в період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а отже вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і позивачці підлягає виділенню ? частина даного автомобіля.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права першої черги спадкоємців на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_7, то вони задоволенню не підлягають, оскільки ч.2 ст.21 Сімейного кодексу України встановлено, що проживання однією сімєю жінки і чоловіки без шлюбу є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя, то зарахувати цивільного чоловіка/дружину до першої черги спадкоємців (якими є діти, батьки спадкодавця і той із подружжя, який його пережив) неможливо.

Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 12, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Встановити факт проживання однією сімєю без шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 Рівненської облсті в період з 01 січня 2004 року по 20 травня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на автомобіль марки «Ауді 100», 1989 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WAUZZZ44ZKN062990, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за ОСОБА_7, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА 023695.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судовго збору в сумі 1280,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя