Справа № 686/5773/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Ленчицькій А.Б.,

за участю представника позивачів - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕО" про визнання права власності на квартиру,

встановив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом за участю третьої особи без самостійних вимог - ТОВ "ЖЕО" до ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що 08.07.2016р. помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.07.2016 р. ОСОБА_6 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

ОСОБА_7 був чоловіком ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_9, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 від 10.07.1975 р., свідоцтвом про народження ОСОБА_9 від 31.08.1984 р.,свідоцтвом про народження ОСОБА_5 від 11.04.1978 р.

Відповідно до ордера на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 013020 ОСОБА_7 та членам його сім'ї (позивачам) було надано дозвіл на вселення в АДРЕСА_1.

За період шлюбу означена квартира була повністю виплачена подружжям за спільні кошти подружжя - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується довідкою № 68 від 16.11.2016 р. ТОВ «ЖЕО».

Відповідно до довідки ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» від 16.11.2016 р. вартість АДРЕСА_1 становить 64877,48 грн.

Відповідно до cт. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і у тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до cт. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними.

Аналогічні норми передбачені і ст. 60, 70 Сімейним кодексом України .

Позивачі посилаються на те, що вказана квартира належала в рівних частках (по 1/2 кожному) подружжю ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на означену квартиру не отримали.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли позивачі, оскільки на день його смерті вони були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 02.08.2016 р. № 914. Позивачі також звернулись до державного нотаріуса Першої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. На підставі їх заяв було відкрито спадкову справу, однак їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на означену квартиру.

ОСОБА_8 просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири (частка в спільному майні) та 1/6 (спадщина 1/3 частка від 1/2 частки спадкового майна).

ОСОБА_9 та ОСОБА_5 просять визнати за ними право власності в порядку спадкування по 1/6 частці за кожним.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду за клопотанням осіб, які беруть участь у справі третя особа без самостійних вимог - ТОВ "ЖЕО" залучено як відповідача.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_6 міської ради позов визнала.

Представник відповідача - ТОВ «ЖЕО» у судове засідання не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним

Відповідно до cт. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтереси. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Відповідно до ч. З cт. 384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 1 cт. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (cт. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 cт. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до cт. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 cт. 1267 ЦК України).

Відповідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадкового майна.

Відповідно до cт. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що 08.07.2016р. помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.07.2016 р. ОСОБА_6 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

ОСОБА_7 був чоловіком ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_9, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 від 10.07.1975 р., свідоцтвом про народження ОСОБА_9 від 31.08.1984 р.,свідоцтвом про народження ОСОБА_5 від 11.04.1978 р.

Відповідно до ордера на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 013020 ОСОБА_7 та членам його сім'ї (позивачам) було надано дозвіл на вселення в АДРЕСА_1.

За період шлюбу означена квартира була повністю виплачена подружжям за спільні кошти подружжя - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується довідкою № 68 від 16.11.2016 р. ТОВ «ЖЕО».

Відповідно до довідки ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання» від 16.11.2016 р. вартість АДРЕСА_1 становить 64877,48 грн.

Відповідно до cт. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і у тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до cт. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними.

Аналогічні норми передбачені і ст. 60, 70 Сімейним кодексом України .

Судом встановлено, що АДРЕСА_1 належала в рівних частках (по 1/2 кожному) подружжю - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на означену квартиру не отримали.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли позивачі, оскільки на день його смерті вони були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 02.08.2016 р. № 914.

Позивачі також звернулись до державного нотаріуса Першої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на означену квартиру.

Суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку АДРЕСА_1 загальною площею 83,3 кв .м. житловою площею 54,5 кв. м.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.07.2016 р., по 1/6 частці за кожним на АДРЕСА_1 загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 54,5 кв. м.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392 Цивільного кодексу України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, суд

вирішив:

позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради, товариства обмеженої відповідальності "ЖЕО" про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 загальною площею 83,3 кв. м. житловою площею 54,5 кв. м.

Визнати за ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.07.2016 р., по 1/6 частці за кожним на АДРЕСА_1 загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 54,5 кв. м.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_6 міської ради, товариства обмеженої відповідальності "ЖЕО" судовий збір по 160 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.