03 серпня 2017 року Справа № 655/322/17
Горностаївський районний суд Херсонської області
в складі: судді Посунько Г.А.
секретаря Бортнюк Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Горностаївка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 29 грудня 2006 року на праві приватної власності їй належить житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_1 В 2013 році відповідач ОСОБА_2, яка є знайомою позивача ОСОБА_1, попросила дозволу тимчасово зареєструватись в будинку останньої, на час вирішення своїх деяких побутових питань, пообіцявши знятись з реєстраційного обліку за першою вимогою позивача. 01 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 за згодою позивача ОСОБА_1 була зареєстрована у будинку останньої. Після реєстрації відповідач в будинок позивача не заселялась, ніколи в ньому не проживала, участі в утриманні не приймала. Наприкінці червня місяця 2013 року відповідач ОСОБА_2, не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виїхала за межі Горностаївського району Херсонської області та з того часу місце її проживання (перебування) є невідомим. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, оскільки остання не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом опублікування оголошення про виклик у пресі. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача ОСОБА_2, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.
З 29 грудня 2006 року позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу, розташований по АДРЕСА_1
Право власності позивача підтверджується договором купівлі-продажу від 29 грудня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Горностаївського районного нотаріального округу 29 грудня 2006 року за реєстраційним номером 1652 (л/с 12-13).
Право власності позивача зареєстровано в комунальному підприємстві "Каховське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради 11 грудня 2012 року за реєстраційним номером 14285907 (л/с 16).
01 червня 2013 року за згодою власника - позивача ОСОБА_1 у вказаному житловому будинку була зареєстрована відповідач ОСОБА_2 (домова книга для прописки громадян - л/с 7-11).
Відповідач ОСОБА_2 не являється членом сім'ї власника житлового будинку, що підтверджується поясненнями позивача та довідкою Горностаївської селищної ради Херсонської області від 16 травня 2017 року № 1367 (л/с 17).
За місцем реєстрації відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживала.
Наприкінці червня місяця 2013 року відповідач, не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виїхала за межі Горностаївського району Херсонської області та з того часу місце її проживання (перебування) є невідомим.
Реєстрація особи у жилому приміщенні передбачає ряд прав такої особи, зокрема, право на користування житлом. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї власника будинку ОСОБА_1, тому право відповідача на користування спірним житлом пов'язано з його наймом.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України.
Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права на підставі вказаних норм закону є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_2, яка не є членом сім'ї позивача ОСОБА_1, ніколи не проживала за місцем реєстрації та створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.
На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по АДРЕСА_1
Керуючись ст.ст.16, 319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст.150, 156, 191 ЖК України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.Тираклія Чадар-Лунського району Молдови, такою, що втратила право користування житловим будинком садибного типу по АДРЕСА_1
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Горностаївський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду, як ухвалене заочно, може бути переглянуте Горностаївським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою в суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Посунько Г.А.