"22" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючої судді Гончарука В. П.
з секретарем Юдицьким К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення сплачених коштів, суд -
Позивач звернувся до ОСОБА_1 про стягнення сплачених коштів. Просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 5 111,92 грн.
Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначено виплати допомоги по безробіттю як застрахованій особі в залежності від страхового стажу з 17.02.2017 року. При обміні інформацією між Львівським міським центром зайнятості та Пенсійним фондом України виявлено цивільно-правові відносини відповідача з ТОВ «Фенікс-Капітал» в період перебування на обліку в центрі зайнятості.
Проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно надавав послуги ТОВ «Фенікс-Капітал» з 01.02.2017 року (Цивільно-правовий договір виконання робіт (надання послуг) № 16 від 01.02.2017 року, акт від 28.02.2017 року здачі-приймання наданих послуг), про що складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 675 від 16.06.2017 року.
Встановлено, що матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 17.02.2017 року по 15.05.2017 року у сумі 5 111,92 грн., отримане відповідач незаконно.
З огляду на викладене, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів у сумі 5 111,92 грн.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 5).
ОСОБА_1 з 17.02.2017 року по 15.05.2017 року перебував на обліку в Львівському міському центрі зайнятості, що підтверджується Витягом із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 (а.с. 6).
Відповідно до наказу № НТ 170216 від 16.02.2017 року Львівського міського центру зайнятості, надано ОСОБА_1 статус безробітного.
Згідно наказу № НТ 170217 від 17.02.2017 року Львівського міського центру зайнятості, відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 17.02.2017 року по 11.02.2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надавав послуги ТОВ «Фенікс-Капітал» з 01.02.2017 року відповідно до Цивільно-правового договору виконання робіт (надання послуг) № 16 від 01.02.2017 року, акту від 28.02.2017 року здачі-приймання наданих послуг, про що складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 675 від 16.06.2017 року.(а.с. 7,8,9).
Відповідач отримав винагороду у розмірі 19 300,00 грн., згідно Акта від 28.02.2017 року передачі - приймання виконаних робіт (а.с. 8).
Встановлено, що матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 17.02.2017 року по 15.05.2017 року отримане відповідачем у сумі 5 111,92 грн.(а.с. 3)
ОСОБА_1 було надіслано Повідомлення №10/2837 від 23.06.2017 року про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти у розмірі 5 111,92 грн. протягом 15 календарних днів після отримання вказаного повідомлення (а.с. 10).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»: безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно із Законом України «Про зайнятість населення»: статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (ст. 43).
Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Згідно з частинами 2 і 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що вливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з п. п. 18 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відповідно до покладених на них завдань, в тому числі, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері соціальної політики, державної податкової політики та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, а в разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників центри зайнятості проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч.2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. ст. 4, 22, 43 Закону України «Про зайнятість населення» та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення сплачених коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: