Справа № 240/635/17
Провадження № 2/240/316/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого: - судді Попович І.А.

при секретарі: - ОСОБА_1

за участі представника

позивача: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Високопільської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2017 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом в інтересах ОСОБА_3 до Високопільської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що 02.10.2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, що мешкав в с. Високопілля Олександрівського району Донецької області. У зв'язку зі смертю спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку № 51 по вул. Центральна, в с. Високопілля Олександрівського району Донецької області. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 та донька спадкодавця ОСОБА_6 які є іншими спадкоємцями відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Позивач після смерті померлого батька спадщину прийняв, але оформити спадщину в повному обсязі можливості не має, тому що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий жилий будинок, тому нотаріус надав письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину неявки.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив визнати за ОСОБА_3, право власності на жилий будинок № 51 по вул. Центральна, в с. Високопілля Олександрівського району Донецької області.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 31).

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК).

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст..1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст..1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до

врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Як встановлено судом в судовому засіданні 02 жовтня 2016 року помер ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до облікової картки № 0079 об'єкта погосподарського обліку житлового будинку № 51 по вул. Центральна, в с. Високопілля, власником житлового будинку є ОСОБА_4, який був зареєстрований у вказаному будинку та помер 02.10.2016 року, будинок побудований в 1970 року. У вказаному будинку також був зареєстрований його син ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 51 по вул. Центральна, в с. Високопілля, від 11.07.2017 року, інвентаризаційна справа №02/1948, інвентаризаційна вартість жилого будинку з надвірними спорудами становить 13555 грн. (а.с.12-15)

Відповідно до довідки Олександрівсткого БТІ № 155 від 14.07.2017 року, при обстеженні житлового будинку № 51 по вул. Центральна, в с. Високопілля, самовільні будівлі не виявлено, технічні показники житлового будинку не змінилися (а.с.16).

Приватним нотаріусом ОСОБА_7 17.05.2017 року, позивачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :00:000:0027, розміром 0,2500 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку 51 по вулиці Центральна, села Високопілля, Олександрівського району Донецької області та зареєстровано у спадковому реєстрі та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(а.с. 7-9).

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 17.05.2017 року було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_4 на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.10).

Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_4, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований спадкодавцем у 1970 році. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання.

На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та керуючись ст. ст. 11, 58, 59, 60, 64, 209, 212 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Високопільської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), що розташований за адресою: вулиця Центральна, 51, в с. Високопілля, Олександровського району, Донецької області.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 26 жовтня 2017 року.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_8