Справа № 755/9543/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"18" липня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суддів під час незаконного та тривалого (2013-2017 р.р.) розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/6889/13, - В С Т А Н О В И В :

22 червня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суддів під час незаконного та тривалого (2013-2017 р.р.) розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/6889/13. 23 червня 2017 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали суду від 23 червня 2017 року позивачем було отримано 12 липня 2017 року, про що свідчить розписка про отримання копії ухвали.

17 липня 2017 року позивачем до суду було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору та заяву про усунення недоліків.

Суд, вивчивши доводи поданих документів, приходить до наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що позивачем до матеріалів позовної заяви не було додано відомостей, що підтверджують сплату судового збору, відповідно до ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір». Також, матеріали позовної заяви не містили відомостей, які б підтверджувати зареєстроване місце проживання позивача за адресою, вказаною у позовній заяві, щоб надавало право позивачу на звернення до суду з даним позовом в порядку ч. 4 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, із заявлених позовних вимог вбачалося, що останні пов'язані із розглядом Господарським судом м. Києва справи за позовом Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної казначейської служби України про стягнення упущеної вигоди. При цьому, позивач посилався на порушення його права на справедливий і відкритий розгляд судом вказаної справи, в той час як позивачем у вказаній справі визначено Приватне підприємство «ВДК «Дім Вина «Скала», у зв'язку з чим позивачем підлягало уточненню відомості в частині того, яким чином порушено, не визнано або оспорено саме права позивача на справедливий і відкритий розгляд справи. Також, прохальна частина позовної заяви щодо захисту цивільного права та інтересу позивача у інший спосіб встановлений законом не містила обраного позивачем способу захисту, з урахуванням вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, а також того, що суд позбавлений права виходу за межі заявлених позовних вимог та ухвалює рішення безпосередньо на підставі заявлених позивачем вимог.

Так, позивачем до матеріалів заяви було додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 640,00 гривень за одання позовної заяви немайнового характеру. Також, позивачем до суду було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Як вбачається із поданого позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивач просить суд відстрочити час сплати відповідної суми судового збору до прийняття рішення у справі щодо визнання незаконними дій господарського суду м. Києва та стягнення спричиненої шкоди.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, доводи позивача про скрутне матеріальне становище саме по собі не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору за подання позову, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання, що відповідає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Крім того, позивачем у заяві про усунення недоліків у справі зазначено, що він, відповідно до Статуту є власником та органом управління приватного підприємства «Виробничо-Дистрибюторська Компанія «дім Вина «СКАЛА», яке ним було одноосібно засновано та яке здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, відповідно до виданих ліцензій, є організатором проведення, по місцю державної реєстрації, національної спеціалізованої постійно діючої виставки ярмарку алкогольних напоїв «Україна виноробна «СКАЛА», яка проводиться щороку з травня по листопад-місяць, починаючи з 2001 року, і підтримується розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Мінагрополітики України та займається іншою діяльністю передбаченою статутом. Господарська діяльність ПП «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» є основним і єдиним його місцем доходу, як власника підприємства, його органу управління, в особі генерального директора, яка забезпечує єдиний дохід його сім'ї. При цьому, зазначає, що Держава України в особі господарського суду м. Києва, Київського апеляційного господарського суду, прокуратури м. Києва не забезпечила захист охоронюваних законом його прав при розгляді господарським судом м. Києва справи № 910/6889/13.

В той же час, позивачем у вказаній справі визначено Приватне підприємство «ВДК «Дім Вина «Скала», при цьому посилання позивача на те, що він являється засновником та власником приватного підприємства «Виробничо-Дистрибюторська Компанія «дім Вина «СКАЛА» не свідчать про порушення його особистих прав та інтересів, як фізичної особи в розрізі розгляду справи Господарським судом, щоб в сукупності надавало право звернення до суду за захистом саме його порушеного права та інтересу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про не усунення з боку позивача в повній мірі недоліків, викладених в ухвалі суду від 23 червня 2017 року та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суддів під час незаконного та тривалого (2013-2017 р.р.) розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/6889/13.

Відповідно до ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду, у встановлений строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, не виконає вимоги визначені ст. ст. 119, 120 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суддів під час незаконного та тривалого (2013-2017 р.р.) розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/6889/13, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: