Єдиний унікальний номер 243/5243/17 Номер провадження 22-ц/775/1268/2017
Головуючий в I інстанції Кузнецов Р.В.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Мальованого Ю.М.,

суддів: Осипчук О.В., Тимченко О.О.,

за участю секретаря: Молдованова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі ПАТ «АКБ «Капітал») про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Із вказаною ухвалою не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що він звернувся до суб'єкта владних повноважень за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди. Тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у його відсутність.

Особи, які приймають участь у справі, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження по справі на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду є правильними.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в якому, посилаючись на норми Цивільного процесуального кодексу України, просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» та зобов'язати вчинити певні дії (а.с. 1-4).

Відповідно до частин першої, третьої статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Разом з тим, згідно зі статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року N 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень з позовом про оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності не може розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Довід апеляційної скарги з посиланням на правову позицію викладену у постановах Верховного Суду України № 6-1521цс15 від 7 жовтня 2015 року та № 6-2309цс від 9 листопада 2016 року не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки вказані заявником рішення стосуються позовних вимог щодо захисту порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди - стягнення коштів за договором банківського вкладу та стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги ОСОБА_1 у даній справі стосуються оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: