Справа № 159/2066/17
Провадження № 2/159/782/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді: Лесика В.О.,
при секретарі - Жукової Ю.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2009 року по лютий 2016 року у сумі 19212,74 грн.
Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: сторони є батьками повнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає з позивачем. Рішенням ОСОБА_6 міського народного суду від 12 березня 1999 року ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з 11.03.1999 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що рішення суду відповідач виконує неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості по сплаті аліментів, розмір якої на час звернення позивача з даним позовом до суду становив 19212,74 грн. У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем аліментів, визначених рішенням суду, позивач вимушена застосовувати додаткових зусиль для забезпечення дитини найнеобхіднішим для його повноцінного розвитку та життя. З посиланням на норми ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача в її користь 19212,74 грн. неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів за період з грудня 2009 року по лютий 2016 року у сумі 19212,74 грн.
У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги. Зокрема, прохають суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2007 року по грудень 2008 року в сумі 1441,51 грн.,з грудня 2009 року по лютий 2016 року у сумі 19212,74 грн., загальна сума якої становить 20654,25 грн.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково. Заперечуючи проти позову посилаються на ту обставину, що відповідач з грудня 2016 року сплачує аліменти на утримання ОСОБА_5 по даний час. Вказує, що позивачем до позовної заяви надано не вірний розрахунок розміру неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Оскільки за підрахунками відповідача розмір пені від суми несплачених аліментів за період з січня 2007 року по грудень 2008 року становить 1441,51 грн., з грудня 2009 по березень 2014 рік 5838,54 грн. тобто на загальну суму 7280,05 грн. Крім цього, прохає врахувати матеріальний та сімейний стан відповідача, зокрема, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій і на даний час перебуває в зоні антитерористичної операції, на його утриманні перебуває мати пенсіонер, яка має ІІІ групу інвалідності і двоє неповнолітніх дітей. Відтак, просить зменшити розмір неустойки (пені) до 3000 грн.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У ході судового розгляду представник відповідача визнала ту обставину, що рішенням Володимир-Волинського міського народного суду від 12 березня 1999 року ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з 11.03.1999 року та до досягнення дитиною повноліття, а також визнала розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2007 року по грудень 2008 року в сумі 1441,51 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, незалежно від того чи перебувають вони в шлюбі.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
У ході судового розгляду встановлено і визнається представником відповідача, що відповідач ОСОБА_4 допустив заборгованість по сплаті призначених йому щомісячних сум аліментів, всупереч рішення суду аліменти сплачував нерегулярно.

З роз`яснень начальника ВДВС Ковельського міськрайонного суду Волинської області Зламанюка О.М. від 04.07.2017 року щодо розбіжностей даних в довідках розрахунках від 25.02.2015 року №5773/18 та від 31.10.2016 року №1506/04-31/20 вбачається, що державний виконавець здійснив перерахунок заборгованості по аліментах з 01.03.2013 року за правилами ст.195 СК України (а.с.51) .

Відтак, суд приймає до уваги довідку Ковельського міськрайонного відділудержавної виконавчої служби №1506/04-31/20 від 31.10.2016 року, згідно якої заборгованість по аліментах ОСОБА_4 за попередній період станом на 01.01.2013 року в сумі 14932,81 грн., за період з 01.03.2013 року по 16.02.2016 року в сумі 51879,86 грн. загальна сума заборгованості по аліментах становить 65962,67 грн.(а.с.63).

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Зі змісту постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, вбачається, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України змінила свою правову позицію висвітлену рініше у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа № 6-149цс14) щодо нарахування пені за час прострочення сплати аліментів.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Оскільки розмір неустойки,за прострочення сплати аліментів за період з січня 2007 року по грудень 2008 року в сумі 1441,51 грн. визнається сторонами у справі, тому не підлягає дослідженню в судовому засіданні.

Відтак, здійснюючи розрахунок розміру неустойки, суд обраховує суму пені та визначає до стягнення за період з грудня 2009 року по 12 квітня 2014 року включно:
Розрахунок наведено у таблиці:
Місяць в якому наявна заборгованість по аліментамСума нарахованих аліментів (грн.)Сума сплачених аліментів (грн.)Сума заборгованості (грн.)Кількість днів прострочення у відповідному місяціПеня (грн.)
2009
грудень232,800232,8031232,80х1%х31=72,16

2010
січень270,300270,3031270,30х1%х31=83,79
лютий270,300270,3028270,30х1%х28=75,68
березень270,300270,3031270,30х1%х31=83,79
квітень275,100275,1030275,10х1%х30=82,53
травень275,100275,1031275,10х1%х31=85,28
червень275,100275,1030275,10х1%х30=82,53
липень276,300276,3031276,30х1%х31=85,65
серпень276,300276,3031276,30х1%х31=85,65
вересень276,300276,3030276,30х1%х30=82,89
жовтень282,300282,3031282,30х1%х31=87,51
листопад282,300282,3030282,30х1%х30=84,69
грудень287,111
січень293,300293,3031293,30х1%х31=90,92
лютий293,300293,3028293,30х1%х28=82,12
березень293,300293,3031293,30х1%х31=90,92
квітень299,100299,1030299,10х1%х30=89,73
травень299,100299,1031299,10х1%х31=92,72
червень299,100299,1030299,10х1%х30=89,73
липень299,100299,1031299,10х1%х31=92,72
серпень 299,10 0 299,10 31299,10х1%х31=92,72
вересень299,100299,1030299,10х1%х30=89,73
жовтень306,603006,60316,60 х1%х31=2,04
листопад306,600306,6030306,60х1%х30=91,98
грудень312,600 312,6031312,60х1%х31=96,90
2012
січень333,600333,6031336,60х1%х31=103,41
лютий333,600333,6029333,60х1%29=96,74
березень333,600333,6031336,60х1%х31=103,41
квітень340,200340,2030340,20х1%х30=102,06
травень 340,200340,2031340,20х1%х31=105,46
червень340,200340,2030340,20х1%х30=102,06
липень343,200343,2031343,20х1%х31=106,39
серпень 343,200343,2031343,20х1%х31=106,39
вересень343,200343,2030343,20х1%х30=102,96
жовтень348,300348,3031107,97х1%х31=107,97
листопад348,300348,3030348,30х1%х30=104,49
грудень359,100359,1031359,10х1%х31=111,32
2013
січень363,000363,0031363,00х1%х31=112,53
лютий363,000363,0028363,00х1%х28=101,64
березень657,250657,2531657,25х1%х31=203,75
квітень657,250657,2530657,25х1%х30=197,17
травень657,250657,2531657,25х1%х31=203,75
червень657,250657,2530657,25х1%х30=197,17
липень 657,2550607,2531607,25х1%х31=188,24
серпень657,250657,2531657,25х1%х31=203,75
вересень657,250657,2530657,25х1%х30=197,17
жовтень 657,2550607,2531607,25х1%х31=188,24
листопад657,250657,2530657,25х1%х30=197,17
грудень657,250657,2531657,25х1%х31=203,75
2014
січень712,2550662,2531205,29х1%х31=203,75
лютий712,2550662,2528662,25х1%х28=185,43
березень712,250712,2531712,25х1%х31=220,79
квітень385,5050335,5031335,50х1%х11=36,90
Загальна сума пені 7531,28

Разом з тим, в частині позовних вимог позивача ОСОБА_1 за період з 12 квітня 2014 року по лютий 2016 року включно стягнення розміру неустойки,за прострочення сплати аліментів, суд приходить до висновку, що в цій частині позовна вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.15 ст.14 Закону України від 20.05.2014р. № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації .Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються".
Довідкою №1278/2 від 05.05.2015 року виданою Ковельським об`єднаним міським військовим комісаріатом Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_4 призваний під час мобілізації до Збройних Сил України 12 квітня 2014 року Ковельським об`єднаним міським військовим комісаріатом на підставі «Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» (а.с.26).Вказана обставина не заперечується позивачем у справі.

Заперечуючи проти позову відповідач покликається на норми статті 196 СК України за якими розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Зокрема як на обставини, які завадили належному виконанню аліментних зобов`язань зазначає, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій і на даний час перебуває в зоні антитерористичної операції, на його утриманні перебуває мати пенсіонер, яка має ІІІ групу інвалідності і двоє неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Суд визнає обставини, зазначені представником відповідачем у заперечення позову такими, що тягнуть за собою зменшення розміру неустойки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є учасником бойових дій, вказана обставина доводиться копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 27.04.2015 року (а.с.24).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31 травня 2000 року та серії НОМЕР_3 від 14 липня 2006 року, ОСОБА_4 є батьком дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-23).

Довідкою №1278/2 від 05.05.2015 року виданою Ковельським об`єднаним міським військовим комісаріатом Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_4 призваний під час мобілізації до Збройних Сил України 12 квітня 2014 року Ковельським об`єднаним міським військовим комісаріатом на підставі «Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» (а.с.26).

Копією матеріалів виконавчого провадження доводиться та обставина, що з ОСОБА_4 на даний час стягується заборгованість по аліментах в розмірі 50% від заробітної плати.

Згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_4 , виданої командиром в/ч п.п. НОМЕР_4 , загальна сума доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року без урахувань аліментів становить 76262,15 грн.(а.с.30).

Зменшуючи суму пені, суд враховує зазначені вище обставини, а також те,що неповнолітні діти від інших шлюбів отримують менші видатки на їх утримання, виховання, розвиток і т.п.,від відповідача ОСОБА_4 .

Відтак, з огляду на докази, надані представником відповідачем у заперечення позову суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру неустойки у розмірі 5500 грн.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.88 ЦПК та враховує, що відповідач ОСОБА_4 є учасником бойових дій, а тому згідно п.13 ч.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
На підставі ст. 15, 30, 58-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 5500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот гривень) за період з 01.01.2007 року по 12.04.2014 року.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Головуючий: В.О.Лесик