Справа № 505/1537/17
Провадження № 2/505/1127/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, 05 листопада 1990 р.н, яка мешкає в с. Вестерничани Подільського району Одеської області, звернулась 21.06.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на її користь аліменти на утримування дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до повноліття доньки.

Підставою цьому зазначала те, що сімейні стосунки з відповідачем фактично припинились і матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач не надає. Відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює головним спеціалістом-юристом Управління архітектури містобудування та земельних відносин Подільської міської ради Одеської області, але добровільно допомогу не надає.

Позивачка у судовому засіданні підтримала вимоги позову.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка утримується матірю.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові.

Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 21.06.2017 року.

Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи.

У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,60,88,212-215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 05 листопада 1990 р.н, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримування дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2017 року і до повноліття дитини, тобто до 30 січня 2032 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Су д д я