Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2017 Справа №607/5442/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 листопада 1997 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради. В обґрунтування цих вимог вказує, що у цьому шлюбі в них з відповідачем народився син. Сімейне життя у неї з чоловіком не склалось, вони мають різні погляди на такі відносини, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має для неї істотне значення.

Позивачка та її представник - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились. Остання подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач та його представник - ОСОБА_4 також у судове засідання не з'явились. Останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також вказав, що проти задоволення позову не заперечує.

Частиною 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

22 листопада 1997 року між сторонам було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради 22 листопада 1997 року зроблено відповідний актовий запис № 1623 та видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 син - ОСОБА_6. Про вказане свідчать фотокопії свідоцтва про народження: НОМЕР_2, виданого 29 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис № 581 від 29 березня 2005 року); НОМЕР_3, виданого 15 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис № 366 від 15 лютого 2011 року), відповідно.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови свого Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними існують формальні шлюбні стосунки, вони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї - не можливе.

За даних обставин судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, а тому даний позов слід задовольнити.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в користь позивачки слід стягнути судовий збір, сплачений нею при подачі до суду даного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 листопада 1997 року про що у книзі реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради 22 листопада 1997 року зроблено відповідний актовий запис № 1623.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка