Справа №583/154/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1651/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,

в с т а н о в и л а :

24 січня 2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 07 листопада 2013 року помер її рідний брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка та земельну ділянку площею 0,00674 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за тією ж адресою.

Як спадкоємець другої черги за законом після смерті брата, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Крім неї у ОСОБА_6 є також двоюрідна сестра ОСОБА_5, яка являється спадкоємцем пятої черги і, знаючи про те, що вона подала заяву до нотаріуса, скористалася своїм правом на отримання спадщини, також звернулась з відповідною заявою до нотаріуса Охтирської міської нотаріальної контори.

Після закінчення шестимісячного строку після відкриття спадщини, внаслідок помилки, нотаріусом Охтирської міської нотаріальної контори ОСОБА_7 було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю пятої черги на майно, що належало ОСОБА_6

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 березня 2015 року, було встановлено факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_6 та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 25 червня 2014 року.

За час знаходження у незаконному володінні житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Пушкіна, 52 м. Охтирка, ОСОБА_5 незаконно приватизувала і земельну ділянку за вказаною адресою.

В подальшому відповідач незаконно здійснила відчуження спірного будинку та земельної ділянки своїй родичці ОСОБА_8, оформивши 27 листопада 2014 року договір купівлі-продажу.

Після продажу спірного житлового будинку ОСОБА_8, будинок був фізично знищений, тобто повністю розібраний, а на цій же земельній ділянці, але в іншому місці останньою будується новий будинок.

Оскільки витребувати майно з чужого володіння у ОСОБА_5 чи добросовісного набувача ОСОБА_8 на цей час неможливо, просила стягнути з ОСОБА_5 грошову компенсацію за знищений житловий будинок, виходячи з дійсної ринкової вартості, що складає 74900 грн., а у ОСОБА_8 витребувати в натурі земельну ділянку площею 0,00674 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка.

В подальшому позивач збільшила позовні вимоги, мотивуючи тим, ОСОБА_8 набула право приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться під будинком і земельну ділянку, необхідну для обслуговування житлового будинку, а тому витребувати землю в натурі у ОСОБА_8 на цей час вже неможливо відповідно до вимог ч.1 ст. 120 ЗК України.

Крім того, земельну ділянку неможливо витребувати і з тих підстав, що в процесі її приватизації та виготовленні технічної документації, затвердження кадастрового номеру, межі зазначеної земельної ділянки змінилися і на цей час площа її склала 674 кв.м. Збільшити її до попереднього розміру неможливо.

Позивач зазначала, що способом захисту її майнових прав на відчужене майно є саме стягнення з відповідача ОСОБА_5 вартості проданного нею будинку та землі, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

Просила стягнути з ОСОБА_5 вартість (грошову компенсацію в сумі 74900 грн.) безпідставно проданого нею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка та вартість (грошову компенсацію в сумі 59900 грн.) безпідставно проданої нею земельної ділянки площею 0,00674 га за вище вказаною адресою (т.І, а.с. 99-101).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, грошову компенсацію в сумі 58650 грн. та понесені судові витрати в розмірі 593,12 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що нею були надані у якості належних і допустимих доказів договори купівлі-продажу житлового будинку та приватизованої земельної ділянки, тобто продажу реального майна, загальна вартість якого складала 134800 грн. відповідно до проведеної дійсної ринкової експертної оцінки судового експерта ОСОБА_9 і після цього зазначене майно не оцінювалось, так як будинок був фізично знищений добросовісним набувачем, а земельна ділянка видозмінилася - змінилася її площа, загальні межі, характеристика і т.п., а тому суду слід було приймати до уваги саме останню оцінку спірного майна, стягнення вартості якого і є предметом позовних вимог, а не приймати за основу оцінку спадкового майна зі свідоцтва про право на спадщину.

Спірні житловий будинок з господарчими спорудами та земельна ділянка за життя набуті ОСОБА_6 як спадкове майно після смерті ОСОБА_10, яка була власником як будинку так і переданої у власність на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 30 грудня 1993 року № 611 земельної ділянки, площею 717 кв.м. Таким чином, спірна земельна ділянка, набута ОСОБА_6 в порядку спадкування, після його смерті успадкована ОСОБА_3, а тому Охтирська міська рада законних підстав для прийняття рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5, яка не є спадкоємицею не мала, як і не мала права розпоряджатися приватною земельною ділянкою позивача, чим порушила права останньої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині стягнення грошової компенсації в сумі 58650 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано до вказаних правовідносин положення ст. 1280 ЦК України, оскільки норми про перерозподіл спадщини між спадкоємцями можуть застосовуватись щодо спадкоємців однієї черги. В той час, як позивачка є спадкоємицею другої черги, а відповідач пятої.

Крім того, позивач не надала суду допустимих доказів щодо знищення житлового будинку та обставин, що спричинили його знищення. Достовірно встановлено, що в період володіння майном ОСОБА_5, з часу оформлення спадщини до продажу житлового будинку, він існував в натурі та знищений не був.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, її представника - адвоката ОСОБА_4, відповідача та її представника - адвоката ОСОБА_11, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, заперечували проти скарг своїх опонентів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що за життя ОСОБА_6 успадкував після смерті ОСОБА_10 житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області на приватній земельній ділянці (державний акт не видавався), який належав останній на підставі договору дарування, посвідченого Охтирською державною нотаріальною конторою 21 травня 1991 року за реєстровим номером 1238 (т.ІІ, а.с. 23 та а.с. 57 інвентаризаційної справи).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів № 611 від 30 грудня 1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян», ОСОБА_10 передано у приватну власність земельну ділянку площею 717 кв.м по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.І, а.с. 16-17).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП №241642, ОСОБА_6 помер 07 листопада 2013 року (т.І, а.с. 247).

Після смерті ОСОБА_6 06 грудня 2013 року приватним нотаріусом відкрито спадкові справи за заявою ОСОБА_3, як рідної сестри померлого, а 12 грудня 2013 року за заявою ОСОБА_5, як двоюрідної сестри померлого.

25 червня 2014 року ОСОБА_5, як двоюрідній сестрі ОСОБА_6 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області (т.І, а.с.8).

Рішенням Охтирської міської ради Сумської області за № НОМЕР_3 від 28 серпня 2014 року надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд по вул. Пушкіна, 52, м. Охтирка Сумської області.

Рішенням Охтирської міської ради Сумської області № 1227-МР від 30 вересня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою та безоплатно передано у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,0674 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пушкіна, 52, м. Охтирка Сумської області.

На підставі вищевказаних рішень органу місцевого самоврядування, була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Пушкіна, 52, м. Охтирка Сумської області та відповідно передано у приватну власність ОСОБА_5 вказану земельну ділянку (т.І, а.с. 18).

На підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 27 листопада 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровими номерами 1058 та 1059 відповідно, ОСОБА_5 здійснила продаж житлового будинку, розташованого по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області, загальною площею 34,6 кв.м та земельної ділянки площею 0,0674 га, розташованої за тією ж адресою ОСОБА_8 (т.І, а.с. 9-12).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 березня 2015 року встановлено факт родинних відносин між померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_3, як між рідним братом та сестрою.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25 червня 2014 року ОСОБА_5 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в м. Охтирка Сумської області по вул. Пушкіна, 52 (т.І, а.с. 13-15).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, виданої Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області за № 41006120 від 22 липня 2015 року вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,0674 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та житловий будинок, що розташовані за адресою: вул. Пушкіна, буд. 52, м. Охтирка Сумської області, належать ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі продажу від 27 листопада 2014 року. (матеріали справи 583/1730/15-ц 2/583/746/15, а.с. 118-119).

Згідно з довідкою-характеристикою БТІ від 10 серпня 2015 року, фізичної особи-підприємця ОСОБА_13 від 10 серпня 2015 року, за результатами проведеної технічної інвентаризації встановлено: житловий будинок з прибудовою літ. «А-1Ж,а», літня кухня літ. «Б» - знесені, побудований фундамент житлового будинку (50 % готовності), відповідно до будівельного паспорта № 28, виданого відділом містобудування та архітектури управління житлово-комунального господарства Охтирської міської ради 02 червня 2015 року, повідомлення про початок виконання будівельних робіт/ про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Управлінням ДАБІ у Сумській області 11 червня 2015 року, СМ № 22. На час проведення поточної інвентаризації, на вказаній земельній ділянці самочинно збудованих обєктів не виявлено (матеріали справи 583/1730/15-ц 2/583/746/15, а.с. 115).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року визнано недійсним та скасовано рішення Охтирської міської ради Сумської області за № НОМЕР_4 від 30 вересня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації із землеустрою та безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 загальною площею 0,0674 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул. Пушкіна, буд. 52, м. Охтирка Сумської області. Визнано недійсним договір купівлі -продажу будинку, що розташований по вул. Пушкіна, буд. 52, м. Охтирка Сумської області, укладений 27 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_12, реєстровий номер 1058. Визнано недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки, що розташована по вул. Пушкіна, буд. 52, м. Охтирка Сумської області, укладений 27 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_12, реєстровий номер 1059.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року скасовано рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_8, Охтирської міської ради, Управління Держземагентства в Охтирському районі Сумської області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання не дійсним та скасування рішення міської ради відмовлено.

В подальшому рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку, що розташований по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області, укладений 27 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_12, реєстраційний номер 1058 та скасовано його державну реєстрацію. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0674 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області, укладений 27 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_12, реєстраційний номер 1059 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним та скасовано рішення Охтирської міської ради Сумської області № НОМЕР_4 від 30 вересня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок в частині затвердження технічної документації із землеустрою та безоплатної передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5, загальною площею 0,0674 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул. Пушкіна, 52 в м. Охтирка Сумської області і скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :14:009:0041.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20 грудня 2016 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2016 року в частині вирішення вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки від 27 листопада 2014 року та скасування їх державної реєстрації, скасовано та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т.I, а.с. 18-21).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, в частині відшкодування вартості житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що спірний житловий будинок було незаконно відчужено відповідачем на користь ОСОБА_8, яка в послідуючому знесла цей будинок після його придбання, чим порушено право позивача. Визначаючи суму грошової компенсації в розмірі 58650 грн., суд виходив з вартості спадкового майна на час оформлення спадщини, дійсна ринкова вартість якого визначена в свідоцтві про право на спадщину за законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення грошової компенсації за земельну ділянку, суд послався на те, що за життя ОСОБА_6 не набув права власності на спірну земельну ділянку, а право власності на неї зареєстровано за ОСОБА_8, до якої позов не заявлено.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1280 ЦК України передбачено, що якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили встановлено, що позивач, як спадкоємець другої черги, своєчасно подала заяву про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_6, в результаті чого свідоцтво про право на спадщину за законом, видане спадкоємцю пятої черги ОСОБА_5, яка не мала на це права, визнане недійсним.

Проте, ст. 1280 ЦК України, якою визначені підстави перерозподілу спадщини, коли спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, до спірних правовідносин не застосовується.

Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування відповідачем вартості спадкового майна, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме положення ч. 1 ст. 1280 ЦК України, яка не підлягає застосуванню, і не застосував до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 1213 ЦК України, відповідно до якої, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що при відшкодуванні вартості майна необхідно виходити з дійсної ринкової вартості житлового будинку на час оформлення спадщини, яка становить 58650 грн., визначеної субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_13 22 травня 2014 року (т. 1, а.с. 207).

Посилання представника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що при визначенні грошової компенсації за житловий будинок суду слід було виходити з вартості будинку - 74900 грн., яка зазначена в договорі купівлі-продажу від 27 листопада 2014 року, не заслуговує на увагу, оскільки майно набуте ОСОБА_5 за рахунок ОСОБА_3 саме вартістю 58650 грн., а не 74900 грн. А твердження представника позивача про те, що грошова оцінка ринкової вартості житлового будинку, зроблена ФОП ОСОБА_13, є заниженою, є лише припущенням, не підтвердженим належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову в частині відшкодування вартості земельної ділянки.

Так, згідно зі ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, діючої на момент передачі ОСОБА_10 земельної ділянки, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

З 01 січня 2002 року відповідно до ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02 травня 2009 року право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_10 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 717 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Охтирка, вул. Пушкіна, 52 згідно з рішенням № 611 виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів 30 грудня 1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян» Державний акт не одержала (т.1, а.с. 16).

В свою чергу ОСОБА_6 отримав житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою на приватизованій земельній ділянці у спадщину від ОСОБА_10 02 грудня 2008 року.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що за життя ОСОБА_6 не набув право власності на земельну ділянку по вул. Пушкіна № 52 в м. Охтирка, так як не одержав документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, не замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та не здійснив державну реєстрацію своїх прав.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що позивачем не надано суду допустимих доказів щодо знищення спірного житлового будинку та обставин, що спричинили його знищення, проте з таким твердженням відповідача погодитись неможливо.

Відповідно до довідки ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз» від 04 січня 2017 року, виданої ОСОБА_8, згідно з даними інвентаризації, станом на 04 січня 2017 року на земельній ділянці за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Пушкіна, 52 знесений старий житловий будинок, який належав власнику згідно з договором купівлі-продажу від 27 листопада 2014 року та збудовано новий житловий будинок згідно з повідомленням про початок виконання будівельних робіт від 11 червня 2015 року та введений в експлуатацію згідно з декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 11 січня 2017 року (т.ІІ, а.с. 25).

Твердження ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3, як власник, несе ризик випадкового знищення свого майна і у разі знищення майна відповідальність перед власником несе винна особа, а не вона, оскільки у період володіння майном нею, будинок був цілим, є безпідставними, оскільки позивач, хоча і набула право власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, але з незалежних від неї причин не мала можливості здійснювати право користування та розпорядження своїм майном, а також вживати заходів для його збереження через те, що відповідач безпідставно набула право власності на це майно і розпорядилась ним, відчуживши ОСОБА_8, яка в подальшому знесла цей житловий будинок, а тому повинна відшкодувати його вартість законному власнику.

За встановлених обставин та вимог закону, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про стягнення з відповідача грошової компенсації за житловий будинок № 52 по вул. Пушкіна у м. Охтирка на підставі положень ч. 1 ст. 1280 ЦК України.

Грошові кошти в сумі 58650 грн., що відповідає дійсній ринковій вартості спадкового майна на час оформлення спадщини, підлягають відшкодуванню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на підставі положень ч. 2 ст. 1213 ЦК України, як вартість безпідставно набутого майна. У задоволенні решти вимог судом першої інстанції відмовлено правильно.

З урахуванням вищенаведеного, у звязку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржуване судове рішення підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, в частині мотивів задоволення позову, з ухваленням нового рішення. В іншій частині, рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року змінити в частині мотивів задоволення позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -