Справа пр. №2-зз/756/68/17
У Х В А Л А

07 грудня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 липня 2010 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк", третя особа: ОСОБА_3, про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2010 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі №2-305/2011 за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" (далі - ПАТ "Перший Інвестиційний Банк") до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором накладено арешт, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3

24 червня 2011 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 266287,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 травня 2011 року становить 2124576,89 грн, пеню в сумі 583276,19 грн, а всього стягнуто 2707853,08 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" понесені судові витрати в сумі 1075,00 грн; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" понесені судові витрати в сумі 1075,00 грн; зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ "Перший Інвестиційний Банк", третя особа: ОСОБА_3, про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними залишено без задоволення. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року.

Заявник зазначила, що майно, на яке судом було накладено арешт, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на АДРЕСА_1, був переданий в іпотеку товариству з обмеженою відповідальністю "Фінростбанк" (далі - ТОВ "Фінростбанк"), а 30 серпня 2017 року право вимоги за кредитним договором від 11 вересня 2008 року №52 (із забезпеченням іпотекою) та іпотечним договором від 16 вересня 2008 року відступлено ОСОБА_1 згідно з договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хмарською Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №573.

Стверджуючи, що накладенням арешту на зазначене майно порушуються права іпотекодержателя, ОСОБА_1 просила суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2010 року, а саме: в частині накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Крім того, заявник просила суд виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна запис №10081037.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову, підтримав, просив суд заяву своєї довірительки задовольнити.

Представник позивача ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2010 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі №2-305/2011 за позовом ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором накладено арешт, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а. с. 27-28).

24 червня 2011 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 266287,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 травня 2011 року становить 2124576,89 грн, пеню в сумі 583276,19 грн, а всього стягнуто 2707853,08 грн; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" понесені судові витрати в сумі 1075,00 грн; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Перший Інвестиційний Банк" понесені судові витрати в сумі 1075,00 грн; зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ "Перший Інвестиційний Банк", третя особа: ОСОБА_3, про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними залишено без задоволення. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2011 року (а. с. 23-26, 32-36).

Судом встановлено, що 11 вересня 2008 року між ТОВ "Фінростбанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №52 (із забезпеченням іпотекою), відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 200000,00 доларів США (а. с. 10-13). Також 16 вересня 2008 року укладено іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_3 передала в іпотеку ТОВ "Фінростбанк" житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га, на якій розташований вищезазначений житловий будинок (а. с. 14-17).

30 серпня 2017 року право вимоги за кредитним договором від 11 вересня 2008 року №52 (із забезпеченням іпотекою) та іпотечним договором від 16 вересня 2008 року відступлено ОСОБА_1 згідно з договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хмарською Л.М., зареєстрованим в реєстрі за №573 (а. с. 6-9).

Ч. 3, та ч. 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто зі змісту норми ч. 4 ст. 154 ЦПК України вбачається, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за заявою особи, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, а не особи, яка вважає себе власником майна, щодо якого було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно.

Особа, яка вважає себе власником майна, на яке судом в порядку забезпечення позову було накладено арешт, і яка не є особою, щодо якої було вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, вправі пред'явити до суду позов про визнання права власності на таке майно та звільнення майна з-під арешту.

ОСОБА_1 не є стороною у справі чи третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Відтак, заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 липня 2010 року в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк", третя особа: ОСОБА_3, про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Т.В. Андрейчук