Справа № 2-1435/09
Провадження № 6/159/31/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю: секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов'язань, -

в с т а н о в и в :

На виконанні в Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавче провадження за АСВП № 14917312 від 23.09.2009 року з примусового виконання виконавчого листа, що видав Ковельський міськрайонний суд Волинської області від 21.09.2009 по справі №2-1435/09 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.07.2009 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2.

Старшим державним виконавцем Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1, за погодженням з в.о. начальником Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, внесено подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до виконання зобов'язань, покладених на нього вказаним виконавчим листом, оскільки в добровільному порядку дане рішення він не виконує, а вжиті до боржника заходи примусового виконання судового рішення не принесли позитивного результату, внаслідок чого рішення суду залишається невиконаним.

В ході виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії РС719350 від 17.08.2016 органом видачі 0717. Заявником стверджується, що наявність в боржника такого паспорта дає можливість йому виїхати за межі території України, тривалий час перебувати там, що робить неможливим виконання зазначеного вище рішення суду, яке, в свою чергу виконати без участі боржника не видається за можливе.

Заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_2 до вчинення дій, покладених на нього рішенням суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, однак подав суду заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Суд, вивчивши долучені до подання матеріали, прийшов до висновку, що вказане подання є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Згідно вимог п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, документом, що дає право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є, поміж іншого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

На глибоке переконання суду, в даному випадку факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, має місце, є об'єктивно наявним та вбачається з матеріалів виконавчого провадження.

Так, згідно постанови держаного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2009 року, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню згаданого вище виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_2 строк для добровільного виконання рішення суду.

Як встановлено з довідки-розрахунку № 1072/04-31/18 від 27.07.2017 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, згідно матеріалів виконавчого провадження, станом по 30.06.2017 року становить 45022,50 грн., що підтверджує факт ухилення від добровільного виконання рішення суду.

Крім того, державним виконавцем вжито усіх заходів по розшуку майна боржника, що підтверджується Актом державного виконавця від 27.07.17 року, однак встановити наявність майна на яке можна було б звернути стягнення не виявлено.

Як вбачається з повідомлення Головного центру обробки інформації від 26.06.2017 року, боржник ОСОБА_2 в період часу з травня 2016 року по 26.04.2017 року регулярно перетинав кордон України в режимі "виїзд" та "в'їзд". Зазначена обставина дає підстави вважати, що виїзд боржника за межі України може утруднити, або ж зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки це рішення виконати без участі боржника не виявляється можливим.

Таким чином вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання щодо виконання рішення суду належного результату не дали в зв'язку ухиленням боржника від виконання рішення суду та регулярною відсутністю боржника на території України.

Станом на момент звернення з даним поданням до суду, рішення суду залишається невиконаним, що підтверджується довідкою-розрахунком № 1072/04-31/18 від 27.07.2017 року про заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів та матеріалами виконавчого провадження.

Викладене вище переконливо свідчить про свідомі діяння боржника ОСОБА_2, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд звертає також увагу на термін, протягом якого виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні (більше 8 років) та протягом якого боржником не вжито будь-яких заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

Таким чином суд визнає достатніми докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання цього рішення позитивного результату не дали, а можливість боржника виїхати за межі території України може утруднити, або унеможливити виконання судового рішення.

З огляду на викладені обставини слід тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 14, ст. 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 2 ст. 11, ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 2, 3, 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В :

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, що видав Ковельський міськрайонний суд Волинської області від 21.09.2009 по справі №2-1435/09 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.07.2009 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виконання даної ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, - для подальшого її скерування на виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Копію ухвали, після її виконання Адміністрацією Державної прикордонної служби України, направити ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_7