Справа 165/665/17
Провадження 2/165/335/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гнатюк К.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської центральної міської лікарні про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

встановив:

14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Нововолинської центральної міської лікарні про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської ЦМЛ. 14 грудня 2016 року головний лікар ОСОБА_5 видав наказ №162-к про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани за те, що вона виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в медичній карті амбулаторного пацієнта, що є порушенням п.5.1.4 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189 (далі Положення). Вважає, що при видачі наказу №162-к від 14.12.2016 грубо порушено вимоги ст. 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Так, заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності (далі заступник головного лікаря з ЕТН) ОСОБА_3 запропонував їй дати письмові пояснення, проте їй було незрозуміло з якого приводу і з яких питань вона повинна дати такі пояснення, при цьому жодної доповідної записки чи рапорту щодо суті порушення їй надано не було. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 не є її безпосереднім керівником, а тому не уповноважений вимагати у неї письмові пояснення з приводу порушення нею трудової дисципліни. Позивач стверджує, що ніяких порушень при виконанні своїх службових обовязків не допустила. Із наказом про оголошення догани її було ознайомлено лише після подачі нею письмової заяви до керівництва лікарні про видачу їй на руки вказаних документів. Вказує, що також її було ознайомлено із копією акта від 07.12.2016 про відмову від дачі пояснень за підписами завідувача відділенням денного стаціонару поліклініки ОСОБА_6, яка 07.12.2016 перебувала на лікуванні і службові обовязки не виконувала, та лікарів ОСОБА_7, ОСОБА_8, котрі в той день не перебували в ординаторській відділення денного стаціонару та не предявляли до неї жодних претензій чи вимог щодо написання пояснень. Зазначає, що процес відображення в медичній карті хворого є тривалим, розпочинається поступленням хворого на лікування, продовжується протягом усього лікування і закінчується його завершенням, тому одномоментне внесення усіх даних до медичної документації є неможливим. Крім того, виписка листків непрацездатності не входить до її службових обовязків. Вважає наказ №162-к від 14 грудня 2016 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани незаконним, у звязку з чим просить його скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі на підставі доводів, викладених в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, подавши до суду письмове заперечення, просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що дисциплінарне стягнення на позивача ОСОБА_1 накладено за невідображення в медичній карті амбулаторного пацієнта «П» (формі первинної облікової документації №025/о) скарг, анамнезу, у тому числі страхового (за останні 12 місяців), даних обєктивного огляду, що є порушенням п.5.1.4 Положення. Вказують, що відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 №455, та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/247/136-ос/1406, листок непрацездатності видається безпосередньо лікуючим лікарем, за порушення порядку видачі та заповнення зазначених документів лікарі несуть відповідальність згідно законодавства України. Посадовою інструкцією №13.3 лікаря-терапевта денного стаціонару при поліклініці, затвердженою заступником головного лікаря з поліклінічної роботи ОСОБА_9 23.11.2011, передбачено, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1 зобовязана, зокрема, вести лікарську документацію, керувати роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу, вирішувати питання про видачу документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та забезпечувати своєчасне і обґрунтоване направлення на лікарсько-консультативну комісію хворих з ознаками тимчасової та стійкої втрати працездатності; несе особисту відповідальність за обґрунтованість видачі і продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Вважають, що саме на позивача як на лікаря відповідного профілю і спеціалізації згідно із вимогами чинного законодавства та посадової інструкції покладений трудовий обовязок щодо проведення експертизи тимчасової непрацездатності пацієнтів, видачі та заповнення (безпосередньо чи опосередковано) листків непрацездатності хворим денного стаціонару поліклініки. Вказане порушення загалом призвело до необґрунтованої видачі листка непрацездатності та безпідставної страхової виплати з Фонду соціального страхування. Вважають, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено у відповідності та з дотриманням порядку, встановленого ст.ст.147-149 КЗпП України. Так, перед накладенням дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 від неї вимагали надання письмових пояснень, проте остання відмовилась, про що складено відповідний акт від 07.12.2016, від ознайомлення з наказом про догану ОСОБА_1 також відмовилась, даний факт був зафіксований відповідним актом від 16.12.2016. Оскільки відповідач діяв в межах трудового законодавства, вважають, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що на початку грудня 2016 року завідувач денним стаціонаром поліклініки ОСОБА_6 особисто у приміщенні ординаторської денного стаціонару в присутності інших лікарів зверталась до ОСОБА_1 за отриманням письмових пояснень щодо вчиненого останньою дисциплінарного проступку, після відмови ОСОБА_1 надати такі пояснення склали відповідний акт, який ОСОБА_8 підписала власноручно. 16 грудня 2016 року вона, а також ОСОБА_7 були присутні при спробі ознайомити позивача з наказом про оголошення догани. ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення, про що був складений відповідний акт, а позивача ознайомлено з наказом усно.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 23.11.2016 було виявлено порушення видачі лікарем-терапевтом денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1 лікарняного листка, про що вона 24.11.2016 подала рапорт на імя заступника головного лікаря з ЕТН ОСОБА_3 ОСОБА_6 неодноразово усно зверталась до ОСОБА_1 для отримання письмових пояснень з приводу допущеного нею порушення трудової дисципліни. 07 грудня 2016 року було складено акт про відмову позивача надати пояснення, підписаний нею та лікарями ОСОБА_8 і ОСОБА_7, 09 грудня 2016 року ОСОБА_6 подала відповідний рапорт про відмову від дачі пояснень. ОСОБА_6 підтвердила факт, що у день складання акту від 07.12.2016 вона перебувала на лікарняному. Додатково зазначила, що в обовязки ОСОБА_1 входить виписка листків непрацездатності громадян.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської центральної міської лікарні.

Завдання та обовязки позивача на вказаній посаді викладені в посадовій інструкції, затвердженій 25 листопада 2011 року заступником головного лікаря з поліклінічної роботи ОСОБА_9 та зі змістом якої ознайомлена під підпис позивач ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Із змісту даної посадової інструкції вбачається, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки зобовязаний, зокрема, призначати комплексне лікування та погоджувати його з хворими; вести лікарську документацію; вирішувати питання про видачу документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та забезпечувати своєчасне і обґрунтоване направлення на лікарсько-консультативну комісію хворих з ознаками тимчасової та стійкої втрати працездатності; нести особисту відповідальність за обґрунтованість видачі і продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

24.11.2016 до головного лікаря Нововолинської ЦМЛ звернувся заступник з ЕТН ОСОБА_3 із рапортом, в якому вказав, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1 виписала листок непрацездатності хворій «П» на листку призначення, без запису в карті медичній амбулаторного пацієнта, чим порушила п.5.1.4 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», просить застосувати до ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани з метою недопущення подібних випадків. На дотримання вимог ч.1 ст.149 КЗпП України головний лікар Нововолинської ЦМЛ ОСОБА_5 наклав резолюцію про відібрання ОСОБА_6 у лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1 письмових пояснень з приводу допущених нею порушень (а.с.31).

24.11.2016 завідуюча відділенням денного стаціонару поліклініки ОСОБА_6 подала заступнику головного лікаря з ЕТН ОСОБА_3 рапорт про те, що 23.11.2016 ОСОБА_1 направила пацієнта «П» в кабінет №12 для виписки листка непрацездатності без запису в амбулаторній картці (а.с.32).

Відповідно до пояснюючої записки реєстратора медичного загально-поліклінічного персоналу ОСОБА_10 23.11.2016 для виписки листка непрацездатності звернулася пацієнтка «П», яка знаходилась на лікуванні у лікаря денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1, в карті медичній якої відсутні записи обґрунтування непрацездатності, не було вказано діагнозу, пацієнт звернулась із листком призначень. Пацієнтку «П» було скеровано до лікаря ОСОБА_1, проте пацієнтка повторно повернулась без відповідного запису у медичній документації. У звязку з тим, що пацієнтка «П» висловлювала незадоволення з приводу ситуації, яка склалась, за погодженням із заступником головного лікаря ОСОБА_3 їй було виписано лікарняний листок (а.с. 33).

Як вбачається із рапортів завідуючої денним стаціонаром поліклініки ОСОБА_6 від 24.11.2016 та 09.12.2016, позивач ОСОБА_1 відмовилась надати письмові пояснення з приводу вчиненого 23.11.2016 порушення (а.с. 39, 40).

Відповідно до акту від 07.12.2016, складеного ОСОБА_6 та лікарями ОСОБА_8 і ОСОБА_7, 07 грудня 2016 року в ординаторській відділення денного стаціонару при поліклініці Нововолинської ЦМЛ лікар-терапевт ОСОБА_1 відмовилась надати письмові пояснення з приводу неналежного виконання своїх функціональних обовязків (щодо порушення Положення про експертизу тимчасової непрацездатності), мотиви своєї відмови не пояснила (а.с. 41).

Наказом головного лікаря Нововолинської ЦМЛ від 14.12.2016 №162-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1В.» позивачу оголошено догану за порушення вимог положення про експертизу тимчасової непрацездатності (а.с.8).

16 грудня 2016 року завідуюча денним стаціонаром поліклініки ОСОБА_6, лікарі ОСОБА_8,ОСОБА_7 склали акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення із вказаним наказом (а.с. 42).

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Згідно із ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок - протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків.

Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно із ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Оскільки працівник, якого притягають до дисциплінарної відповідальності, має право знати, за вчинення якого саме порушення трудової дисципліни до нього застосовують захід стягнення, а оголошення працівнику догани за порушення трудової дисципліни має на меті, зокрема, попередження вчинення таких порушень працівником, який притягається до дисциплінарної відповідальності, та іншими працівниками, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення має бути конкретизовано допущене працівником порушення трудової дисципліни.

У наказі №162-к від 14.12.2016 як підставу для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності зазначено, що 23.11.2016 лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1 виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в карті медичній амбулаторного пацієнта, що є порушенням п. 5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189. У судовому засіданні було встановлено, що листки непрацездатності у Нововолинській ЦМЛ заповнює реєстратор медичний загально-поліклінічного персоналу поліклініки, тобто ОСОБА_1 не виписувала листок непрацездатності хворій «П». Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що у звязку із висловленням пацієнткою невдоволення пацієнтки цей листок непрацездатності було виписано без запису в карті медичній амбулаторного хворого за вказівкою заступника головного лікаря з ЕТН ОСОБА_3

Із змісту п. 5.1.4. Положення, відповідно до якого лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т.ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК, випливає, що у повному обсязі дана інформація вноситься до карти медичної хворого протягом усього часу лікування, а не перед видачею пацієнтові листка непрацездатності. Водночас у наказі №162-к від 14.12.2016 не конкретизовано, які саме порушення п. 5.1.4. Положення допустила лікар ОСОБА_1

Суд також не бере до уваги посилання представників відповідача на порушення ОСОБА_1 вимог інших нормативно-правових актів, а саме: Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001 №45, Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/274/136ос/1406, оскільки у наказі про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 зазначено лише порушення нею п. 5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189.

Крім того, у судовому засіданні представники відповідача вказували як на підставу оголошення догани ОСОБА_1 також те, що пацієнтці «П» було призначене неналежне лікування, що призвело до зайвих матеріальних витрат та завдання шкоди здоровю пацієнтки. Дані твердження суд не приймає до уваги, оскільки вони не були відображені в наказі №162-к від 14.12.2016 і не підтверджені належними і допустимими доказами у справі.

Із змісту акту від 07.12.2016 випливає, що позивач відмовилась надати письмові пояснення з приводу неналежного виконання своїх функціональних обовязків (щодо порушення Положення про експертизу тимчасової непрацездатності). В судовому засіданні представники відповідача наголошували на неодноразовому та систематичному порушенні позивачем своїх функціональних обовязків, а із змісту акту від 07.12.2016 неможливо зробити висновок, з приводу якого саме порушення вимагали надання пояснення у ОСОБА_1 та чи стосуються дані пояснення саме накладення дисциплінарного стягнення наказом №162-к від 14.12.2016. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала, що ОСОБА_6 усно зверталась до неї для надання пояснень з приводу порушення нею трудової дисципліни, проте позивачу не було достеменно відомо, про вчинення яких саме порушень стверджує її керівник, і, відповідно, не могла надати обґрунтовані письмові пояснення. В порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідач не надав належних доказів того, що письмові пояснення у ОСОБА_1 вимагали з приводу неналежного оформлення медичної документації при видачі листка непрацездатності пацієнтці «П» 23 листопада 2016 року.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6, яка вимагала пояснення у своєї підлеглої ОСОБА_1 з приводу порушення трудової дисципліни та склала і підписала відповідний акт, 07 грудня 2016 року не виконувала свої посадові обовязки, а перебувала на лікарняному і лікувалась у відділенні денного стаціонару при поліклініці Нововолинської ЦМЛ у лікаря-терапевта ОСОБА_1 Відтак акт про відмову ОСОБА_1 від дачі письмових пояснень від 07.12.2016 не може вважатись допустимим доказом у даній справі.

Твердження представників відповідача про те, що допущене ОСОБА_1 порушення трудової дисципліни загалом призвело до необґрунтованої видачі листка непрацездатності та безпідставної страхової виплати з Фонду соціального страхування, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що видача листка непрацездатності пацієнту «П» була здійснена за вказівкою заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, будь-яких доказів, які свідчать про необґрунтованість видачі вказаного листка непрацездатності та безпідставність страхових виплат пацієнту «П» відповідач не надав. Суд не бере до уваги довідку Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 17.05.2017, оскільки даний документ не враховувався роботодавцем при розгляді питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 і не містить даних про недотримання ОСОБА_1 вимог п. 5.1.4. Положення до видачі листка непрацездатності пацієнтці «П».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наказ № 162-к від 14.12.2016 про оголошення догани позивачу ОСОБА_1 винесено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства про працю України, в звязку з чим даний наказ є незаконним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, і вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 139, 141, 147, 147-1, 149, 150 Кодексу законів про працю України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Нововолинської центральної міської лікарні №162-к від 14 грудня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря терапевта денного стаціонару поліклініки ОСОБА_1В.».

Стягнути з Нововолинської центральної міської лікарні в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун