Справа № 285/1287/17 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

10 серпня 2017 р. м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Миніч Т. І. вирішуючи відповідно до вимог ст.297 ЦПК України, питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2017 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Апеляційна скарга подана і підписана особою, яка має право апеляційного оскарження даного судового рішення, за формою і змістом відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Цивільна справа, що надійшла з апеляційною скаргою, належно оформлена.

Апеляційна скарга не оплачена судовим збором в сумі 1760 грн. 00 коп., проте апелянтом заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору. Заяву мотивовано тим, що останній перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня дитина. На підтвердження вказаних обставин додав довідку про доходи, копію свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuzv. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

На підставі викладеного та з урахуванням доводів, викладених у заяві, приходжу до висновку щодо можливості задоволення заяви ОСОБА_1, шляхом відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 82, 297, 298 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2017 року.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 1760 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог ст. 298 ЦПК України надіслати особам, що беруть участь у справі, копію апеляційної скарги не пізніше наступного дня після постановлення цієї ухвали та встановити строк до "13" вересня 2017 року, протягом якого ці особи можуть подати заперечення на апеляційну скаргу.

Забезпечити підготовку розгляду справи судом відповідно до вимог ст.301 ЦПК України.

Суддя