провадження 2/201/2914/2017
УХВАЛА

23 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «САН СІТІ ТК» про зобовязання вчинити певні дії та визнання недійсними проміжного ліквідаційного балансу та ліквідаційного балансу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ліквідатора ТОВ «САН СІТІ ТК» про зобовязання вчинити певні дії та визнання недійсними проміжного ліквідаційного балансу та ліквідаційного балансу.

Однак вказана позовна заява не відповідала вимогам п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України, тому ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2017 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано у встановлений строк усунути недоліки з додержанням вимог п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

Ухвалу судді 12 вересня 2017 року представником позивача було отримано, згідно супровідного листа, 18 жовтня 2017 року, в звязку з чим до суду подано заперечення щодо підстав залишення позовної заяви без руху.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «САН СІТІ ТК» в стані порушено справу про банкрутство (судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи №904/8207/17 від 12.09.2017

Найменування суду: ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Дата набуття чинності: 12.09.2017), тобто заявником заявлено вимоги до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, а тому вказані вимоги не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, чи інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 7 ст. 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 9 ст. 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю сторони (боржника у справі про банкрутство) викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 911/4212/14, відповідно до якої положення ст.ст. 12, 16 ГПК України, в силу приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосовуються і до справ про банкрутство, провадження у яких здійснюється за Законом про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідна правова позиція наведена у постановах Вищого господарського суду України від 22.02.2017 у справі № 920/360/16, від 20.12.2016 у справі № 910/5266/16, у яких встановлена безпідставність звернення позивача (боржника у справі про банкрутство) з майновим позовом в іншому позовному провадженні, а не в межах провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин та з огляду на вимоги процесуального законодавства, та на правову позицію Верховного Суду України, Вищого господарського суду України даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позивачу слід звернутися до належного суду з позовом в порядку, передбаченому нормами ГПК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи наведене вважаю за необхідне позивачу відмовити у відкритті провадження по цій справі та рекомендувати звернутися у встановленому законом порядку до належного господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «САН СІТІ ТК» про зобовязання вчинити певні дії та визнання недійсними проміжного ліквідаційного балансу та ліквідаційного балансу та рекомендувати звернутися у встановленому законом порядку до належного господарського суду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя