Справа № 680/724/17
№2/680/342/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" жовтня 2017 р. смт.Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді - Польової В.Є.,
при секретарі судового засідання - Максимчуку С.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В підтвердження позову посилається на те, що 16 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Відповідач надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту.
Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що 16 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 i 1056 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У разі порушення позичальником встановленого кредитним договором обов'язку цільового використання кредиту кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за договором. Також позичальник зобовязаний повернути кредит кредитодавцеві у термін, встановлений договором. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вирішуючи питання про стягнення штрафу, суд дійшов до наступного.
Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.
Одночасно, пунктом 1.1.5.20. Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором.
Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається.
Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003 від 21 жовтня 2015 року та у правовій позиції у справі за № 6-1374 цс 17 від 11 жовтня 2017 року.
При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Протягом розгляду справи позивач сплатив судові витрати у сумі 1600 грн.
За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 1509,76 грн. судового збору (1600 х 94,36 %).
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 61, 88, 209, 212-213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Новоушицький районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_2