Номер провадження: 22-ц/785/7834/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_4на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року про відмову в забезпеченні позову,

встановила:

У вересні 2017 р. ОСОБА_4Є звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

У доданій до позову заяві ОСОБА_4 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на житловий будинок № 35 з надвірними спорудами по вул. Курській в м. Одесі та на земельну ділянку розташовану за адресою - м. Одеса, вул.. Курська, 35 за кадастровим номером - :19:019:006; 2) заборони будь яким особам, у будь який спосіб вчиняти будь які дії, щодо вищевказаного обєкту нерухомого майна із внесення даних до Державного реєстру речовим прав на нерухоме майно.

08.09.2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати постановити нову ухвалу про забезпечення позову. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_5 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. Його представник у судовому засіданні вважала необхідним скаргу відхилити. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на законність та обґрунтованість ухвали, оскільки запропоновані позивачем види забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову щодо будинку та земельної ділянки не відноситься до предмету спору (а. с. 8).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків він дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, на підставі доказів наданих сторонами.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними з позовними вимогами

Відповідно до п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосування відповідних заходів.

Відповідно до позову предметом позову є виділення позивачу в натурі ? ч. житлового будинку та ? ч. земельної ділянки. Визнання за позивачем права власності на ? ч. житлового будинку.

За вказаних обставин колегія суддів вважає помилковим висновок суду щодо не співмірності запропонованих позивачем видів забезпечення позову позовним вимогам. Суд першої інстанції не врахував, що між сторонами існує спір про право. Висновок суду зроблений без повного зясування обставин справи.

Доводи апелянта про те, що існує ймовірність утруднення виконання рішення суду в майбутньому є обґрунтованими.

Доводи апелянта щодо наявності у нього переважного права покупки ? ч. житлового будинку колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не є предметом спору по даній справі.

Таким чином, апеляційна скарга є частково обґрунтованою, підлягає частковому задоволенню.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову, судом були порушені вищевказані норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, колегія судів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати. Питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_4 необхідно передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2017 року про відмову в забезпеченні позову скасувати.

Питання забезпечення позову передати на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3