Справа № 2-1730/10
У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Журавської О.В.

за участю секретаря Касян А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» відділення № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2017 року ОСОБА_1 через представника звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 травня 2010 року в справі № 2-1730/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит відділення» № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник мотивує своє прохання тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2016 року подання державного виконавця Чайки О.В. про розстрочку виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит відділення» № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, а саме: про стягнення заборгованості у сумі 187 464,23 грн., що не виконано станом на 25.04.2016 року на 12 місяців рівними платежами щомісячно. Разом з тим ОСОБА_1 на даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має ніяких стабільних доходів, якими можна було погасити борг у розмірі 187 464 грн. 23 коп. у строк, визначений ухвалою від 25.04.2016 року, тобто до 25.04.2017 року, оскільки нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, крім того, відповідач знаходиться у шлюбі та має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. А у разі звернення стягнення на нерухомість, яка є у власності відповідача за адресою: АДРЕСА_1, то останній втратить єдине місце проживання.

У зв'язку з цим Представник заявника просить відстрочити виконання рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Від представника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що розгляд заяви про відстрочення виконання рішення допускається у відсутність сторін, суд виріши розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2010 року по цивільній справі № 2-1730/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» відділення № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було стягнуто з останнього на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 371 033,29 грн., а також судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн., а всього 372 853,29 грн.

Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2016 року подання державного виконавця Чайки О.В. про розстрочку виконання заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит відділення № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, а саме: про стягнення заборгованості у сумі 187 464,23 грн., що не виконано станом на 25.04.2016 року на 12 місяців рівними платежами щомісячно.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, а також про зміну порядку і способу його виконання.

При цьому Верховний Суд України в пункті 10 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року (з наступними змінами і доповненнями), вказує про те, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

В даному випадку боржник вказує підстави, які, на його думку, ускладнюють виконання рішення суду, а саме: складний фінансовий стан боржника, зумовлено звільненням з місць позбавлення волі, а також наявність на утриманні малолітнього сина та відсутність іншої нерухомості, крім квартири - місця проживання боржника, на яку може відбутися стягнення.

Разом із тим, на переконання суду заявником не було надано у відповідності до вимог ст. ст. 10, 58-60 ЦПК України жодних доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 373 ЦПК України, а наведені ним підстави не можуть бути визнані судом виключними, а також винятковими.

Також, при прийняті вказаного рішення судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що судом не встановлено наявність у боржника виняткових або надзвичайних обставин в розумінні ст. 373 ЦПК України, які б могли утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання, передбачені ст. 373 ЦПК України, відсутні, а відтак подана заява представника боржника задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на нормах законодавства і досліджених доказах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 209, 210, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Центрального регіонального управління» ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» відділення № 14 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: