Провадження № 2/225/1904/2017
Справа № 225/3979/17
УХВАЛА

08 серпня 2017 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну терористичним актом під час проведення антитерористичної операції -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну терористичним актом під час проведення антитерористичної операції.

Ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 02 серпня 2017 року зазначений вище позов було залишено без руху та зобовязано останнього надати документ про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., у звязку з тим, що позивачем не надано належних доказів того, що матеріальні збитки, які він просить відшкодувати, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

03.08.2017 року від представника позивача надійшло пояснення, в якому зазначено, що позивач неодноразово звертався до органів МВС з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, проте жодної відповіді останнім на його заяву отримано не було. У звязку з викладеним наполягає на звільненні його від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали справи суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 55 Конституції Україникожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод громадянина, на підставі Конституції України гарантується.

Зазначені положення конкретизуються у ст. 3 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, як орган, наділений процесуальними повноваженнями щодо вирішення спору, має розглядати справу відповідно до норм, встановленихЦПК України, не порушуючи при цьому право особи на судовий захист, яке гарантується Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналізуючи викладене, а також беручи до уваги те, що у позові позивач посилається на обставину завдання його майну значної шкоди, його матеріальне становище перебуває в скрутному стані, також враховуючи те, що позивачу ОСОБА_2 не надано жодної відповіді на заяву про вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє суд остаточно зробити висновок про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя приходить до висновку про необхідність відстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відстрочити ОСОБА_2 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну терористичним актом під час проведення антитерористичної операції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: