Номер провадження: 22-ц/785/5952/17
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Відділ (центр) надання адміністративних послуг Роздільнянської районної державної адміністрації, про встановлення юридичного факту,

встановила:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в Родільнянскому районі Одеської області. Позивач просить встановити юридичний факт.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року повернено позовну заяву.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановленні нової ухвали, якою відкрити провадження у справі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд виходив з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Заявник проживає в Київському районі м. Одеси. Такі заяви повинні розглядатись не в позовному, а в окремому провадженні, згідно гл. 6 ЦПК України.

Заявник надав до суду ухвалу Київського районного суду від 12.05.2017 року, якою йому відмовлено у відкритті провадження у справі, так як з заяви про встановлення факту вибачається спір про право. Ця ухвала не оскаржена, та набрала законної сили.

Представник позивача подав до Малиновському районного суду м. Одеси саме таку позовну заяву про встановлення юридичного факту.

На підставі ст. 114 ЦПК України, про виключну підсудність - позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна. Таким чином, ця справа ніяким чином не може розглядатись в Малиновському районному суді м. Одеси.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що подавав до Роздільнянського районного суду м. Одеси заяву про встановлення юридичного факту - належності правовстановлюючого документу. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року, справа №511/656/17, заява ОСОБА_2 повернута позивачу, оскільки справа не підсудна цьому суду. Роз'яснено право на звернення до суду за місцем реєстрації заявника. Ухвала не оскаржувалась, набула чинності.

Колегіє суддів перевірено наявність вказаної ухвали через мережу-Інтернет на порталі Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/65828008).

Колегією суддів встановлено, що керуючись вказаною ухвалою Роздільнянського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року, ОСОБА_2 подав заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, за місцем своєї реєстрації - в Київський районний суд м. Одеси. Просив встановити факт належності ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, НОМЕР_2, виданий 22.01.1996 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про права власності, виданого 16.08.2013 року реєстраційною службою по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, індексний номер: НОМЕР_3 на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський р-н, с/рада Єреміївська, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4 площею 2 га.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2017 року у справі №520/4889/17 відмовлено у відкритті провадження через наявність спору про право. Ухвала не оскражувалась, набула чинності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Стаття 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського Суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 2, 24 своєї постанови № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року вказав, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції - ст. 15 ЦПК України. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції - ст.ст. 108 - 114 ЦПК України.

Пунктом 34 вищевказаної Постанови питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VII-1 - щодо заяв про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішень іноземних судів; статтею 404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статтею 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Пунктом 44 Постанови № № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року вказано, що виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження. Зокрема, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання її недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи або за місцезнаходженням наркологічного або психіатричного закладу, якщо вона перебуває там на лікуванні (стаття 236 ЦПК); заява неповнолітньої особи про надання їй повної цивільної дієздатності подається до суду за місцем її проживання (стаття 242 ЦПК). Це стосується й деяких інших категорій справ (статті 251, 257, 269, 274, 279, 287 ЦПК).

Крім цього відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди. Суд не вправі давати вказівки позивачу щодо звернення до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку позовного провадження з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування чи з заявою в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту за місцем свого проживання (Київський районний суд м. Одеси), однак до Київського районного суду м. Одеси з таким позовом він вже звертався і йому було відмовлено у відкритті провадження.

У справі, яка розглядається судом апеляційної інстанції виник конфлікт щодо підсудності між судами першої інстанції. Внаслідок конфлікту щодо підсудності заявник був позбавлений права на ефективний засіб правового захисту, що є порушенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і втратив можливість розгляду судом справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року не може вважатися законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 червня 2017 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко