Провадження № 22-ц/780/2753/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 25.07.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Голуб С.А., Фінагєєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, щодо витребування квартири №3, що по вулиці Хрещатик, 19, м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області з чужого незаконного володіння відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що позивачем ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні, не надано доказів того, що відповідачка, у разі її проживанні в будинку, чинить перешкоди у користуванні майном, зокрема у доступі до житла, вселила туди інших осіб.

Крім того, в судовому засіданні позивач стверджував, що йому належить квартира №3 в будинку, разом з тим, з свідоцтва про право на спадщину вказано лише 1/6 частина будинку.

Доказів поділу в натурі майна, розділ домоволодіння на квартири, присвоєння поштової адреси, суду подано не було.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що житлове приміщення не вибуло з володіння, власності позивача, що підтверджено ним в судовому засіданні, його право власності в даному засіданні не оспорюється відповідачем, а дані правовідносини виникли щодо можливості користування та проживання відповідачів в спірному помешканні, тому вони не підлягають задоволенню на підставі ч. 1 ст. 387 ЦК України.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року скасувати.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 03 березня 2012 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку номер 19 з відповідними частинами господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик ( а.с. 2 ).

20 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами ( а.с. 1 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог, окрім зазначеного свідоцтва, позивач доказів заволодіння відповідачами своїм майном, ні місцевому, ні апеляційному судам, не надав.

Згідно довідки виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №3219 від 19 червня 2007 року та довідок адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4 - Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 19 ( а.с. 4, 12, 13 ).

Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок, що по вулиці Хрещатик, 19, м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області складається із пяти квартир ( а.с. 55-63 ).

Доказів на підтвердження того, що відповідачі порушують будь-які права позивача матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог позивач не надав, усупереч положень ст.ст. 58-60 ЦПК України.

За таких обставин, суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і прийшов до висновку, на підставі, зокрема, ст. 387 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-215 ЦПК України, про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог та ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення на підставі належних та допустимих доказів.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у прийнятті доказів, на переконання суду другої інстанції, не відповідають дійсності та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Окрім іншого, позивач використав свої процесуальні права під час апеляційного розгляду та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Таким чином, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, а тому оскаржуване рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.А. Голуб

ОСОБА_5