Номер провадження: 22-ц/785/4434/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Кравця Ю.І.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та про зобовязання виконати платіжне доручення в іноземній валюті від 12 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року, -

встановила:

16 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та про зобовязання виконати платіжне доручення в іноземній валюті від 12 лютого 2015 року, перерахувати з банківського поточного рахунку № 1101, якій відкритий в ПАТ «УкрСиббанк» на банківський рахунок ОСОБА_2 поточний рахунок № 3515 в ПАТ«Ощадбанк» 20 952,00 доларів США.

Посилаючись на те, що на його ім'я в ПАТ «УкрСиббанк» у 2008 році був відкритий банківський поточний рахунок № 1101 у валюті долари США.

Так у період з 17 жовтня 2008 року по 19 вересня 2012 року позивач вносив на банківський (поточний) рахунок № 1101 грошові кошти на суму 20 952 доларів США.

12 лютого 2015 року платіжним дорученням позивач ініціював переказ грошових коштів в сумі 20 952 доларів США на свій поточний рахунок № 3515 відкритий в ПАТ «Ощадбанк». Але відповідач не виконав перерахування вказаних коштів, чим порушив права позивача як споживача фінансових послуг.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 до Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк», про захист прав споживачів та про зобовязання виконати платіжне доручення в іноземній валюті від 12 лютого 2015 року - задоволено.

Зобовязано Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» з банківського (поточного) рахунку № 1101, який відкритий в Публічному акціонерному товаристві "УкрСиббанк" перерахувати на банківський поточний рахунок № 3515, який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» та належить ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 20 952 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу у якій просять рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, та стягнути судові витрати, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивач у період з жовтня 2008 року і по вересень 2012 року регулярно вносив грошові кошти у валюті на свій розрахунковий рахунок №1101 у ПАТ «УкрСиббанк», на якому на момент подання вимоги про переведення вкладу до іншої банківської установи, за розрахунками позивача, накопичилась сума 20952 долари США.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач дійсно, починаючи з жовтня 2008 року і до вересня 2012 року вносив періодично на свій розрахунковий рахунок № 101 у відповідача вносив грошові кошти у валюті доларах США. За його підрахунками накопичена сума повинна була скласти 20952 долари США. Саме цю суму він і просив перерахувати в установу ПАТ «Ощадбанк», у чому йому було відмовлено на тій підставі, що грошові кошти на цьому рахунку відсутні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, районний суд не встановив усіх обставин, що мають значення для справи, а тому прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 83) 19 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, згідно до якого позивач отримав від відповідача кредит у сумі 24719, 77 доларів США для придбання автомобіля строком до 18 вересня 2015 року під 14,50% річних зі сплатою періодичних платежів 19 числа кожного місяця протягом строку кредитування згідно до графіку платежів (а.с.84 зворот- 85).

Пунктом 3.2 цього договору позичальник доручив банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку і строки та в сумах, що визначені у Договорі з рахунку №1101 для погашення простроченої заборгованості.

Оскільки на виконання умов кредитного договору позивач кошти не вносив, то згідно з пунктом 3.2 Кредитного договору, банк погашав поточну заборгованість за рахунок коштів, які вносив позивач на свій розрахунковий рахунок, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 88- 102) та довідкою банку про повне погашення кредитної заборгованості у тому числі і за рахунок грошових коштів, які позивач вносив готівкаою на свій розрахунковий рахунок (а.с.103).

Отже банк правомірно у відповідності до умов кредитного договору, скеровував кошти, що їх вносив позивач готівкою на свій розрахунковий рахунок, на погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого накопичення грошпей на розрахунковому рахунку позивача не відбувалось і відповідач правомірно відмовив позивачеві у переведенні коштів, які як вважав позивач йому належать у іншу банківську установу, через їхню відсутність на рахунку позивача.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 9375,60 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись: ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та про зобовязання виконати платіжне доручення в іноземній валюті від 12 лютого 2015 року відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публичного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 9375,60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5