Справа № 694/1194/17
провадження 2/694/642/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.11.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 25 листопада 1999 року померла ОСОБА_3, яка постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Померлою ОСОБА_3 06 липня 1999 року було складено заповіт на все належне їй майно на користь позивача. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну частку (пай) площею 3,23 умовних кадастрових гектарів в КСП ім.Кірова, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області. Після смерті ОСОБА_3 позивач не мав можливості оформити спадкові права у звязку із сімейними обставинами, тому 24.05.2017 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Сертифікат було втрачено. Вказані обставини змусили його звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,23 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, що належала їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ЧР № 0296219, виданого 17.05.1997 року, як члену КСП ім. «Кірова» с. Попівка Звенигородського району Черкаської області.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської Ради, Звенигородського району, Черкаської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги позивачки визнають повністю та проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 29 листопада 1999 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 21.04.2017 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис № 25 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) в КСП ім.Кірова. Наявність такого права підтверджено довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради про те, що померла ОСОБА_3 числиться в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай) в КСП ім.Кірова, а також по карті паювання за нею закріплені земельні ділянки під №97а, площею 2,68 га. та під №97б, площа 1,08 га. (а.с.6), копією довідки відділу Держгеокадастру міськрайонного управління у Звенигородському районі та м.Ватутіне ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 31-28-0.3-454/2-17 від 01.03.2017 року про те, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради зареєстрований сертифікат № 228 на ім'я ОСОБА_3.

Державний акт на земельну ділянку на гр.ОСОБА_3 не виготовлявся та відповідно книг записів реєстрації державних актів фізичних осіб державний акт про право приватної власності на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 не зареєстровано. Згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю співвласникам землі колишнього КСП ім. Кірова с. Попівка Звенигородського району Черкаської області за громадянином ОСОБА_3 рахується земельна ділянка № 97-а загальною площею 2,68 га та земельна ділянка № 97-б загальною площею 1,08 га. Відповідно до розпорядження Звенигородської РДА № 192/2004-рп від 11.08.2004 року середня вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.01.2017 рік по ОСОБА_2 сільській раді становить 80402 грн. 70 коп., а середній розмір земельної частки (паю) 2,66 га.(а.с.8).

06.07.1999 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Попівської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0296219 виданий 20 травня 1997 року, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 228 від 17.05.1997 року своєму онукові ОСОБА_4 ( а.с.7).

За даними Звенигородської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, яка померла 29.11.1999 року, 23.05.2017 року за №202/2017 заведена спадкова справа. З заявою про фактичне прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом її онук ОСОБА_1. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно перевірки в Спадковому реєстрі від імені ОСОБА_1 ОСОБА_2 сільською радою Звенигородського району посвідчено заповіти: - 02.10.1998 року за р.№40 на все майно на користь ОСОБА_1; - 06.07.1999 року за р.№612 на земельну частку (пай) на користь ОСОБА_1.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) позивач не може в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа (сертифіката), що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 24.05.2017 року за вих.№ 1197/02-31 (а.с.9).

Відповідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спадкові правовідносини були врегульовані нормами Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який діяв на той час.

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки від 07.08.2017 року виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул.Січнева, Звенигородського району, Черкаської області до дня смерті 01.12.1999 року, в даному житловому будинку зареєстрований онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10). Згідно заповіту позивач є спадкоємцем земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Кірова розміром 3,23 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0296219, виданий 20.05.1997 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містить п. 11 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3, однак не може отримати спадщину в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа - сертифіката на право на земельну частку (пай), суд вважає за можливе захистити його право шляхом визнання за ним права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), на яку в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради Звенигородського району зареєстрований сертифікат № 228 на ім'я ОСОБА_3 серії ЧР № 0296219 від 17.05.1997 року площею 3,23 умовних кадастрових гектарів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.524, 548,549 ЦК УРСР, ст.ст.16, 328, 392, 1216, 1218, 1223,1225 ЦК України та ст. ст.10, 11,60,61,208,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 29.11.1999 року, право на земельну частку (пай), на яку в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 сільської ради зареєстрований сертифікат № 228 на ім'я ОСОБА_3 серії ЧР № 0296219 від 17.05.1997 року площею 3,23 умовних кадастрових гектарів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Гончаренко