Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 314/3453/16-ц Головуючий у 1 інстанції Галянчук Н.М.
Номер провадження 22-ц/778/1631/17 Суддя-доповідач Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Полякова О.З.
Спас О.В.
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на рішення та бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», Комунарське відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаною скаргою, в якій зазначила, що у квітні 2005 року вона звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення боргу за договорами позик. Ухвалою суду від 16 травня 2005 року з метою забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2006 року у справі № 2-66-06 з ОСОБА_6 на її користь стягнуто борг за договором позики у розмірі 32066,00 грн., проценти за прострочення грошового зобов'язання у розмірі 1787,05 грн., а також судові витрати на суму 807,97 грн. Рішення набрало законної сили 25 квітня 2007 року. На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист № 2-66-06, який був пред'явлений нею для виконання до Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області. 20 червня 2007 року постановами державного виконавця відкриті виконавчі провадження № 4026471 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь боргу у сумі 34035,04 грн. та № 4026682 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь боргу у сумі 421,34 грн. Одночасно боржникові надано строк для добровільного виконання зобов'язань до 26 червня 2007 року. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем повторно накладений арешт на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), що належать на праві приватної власності боржнику ОСОБА_6 (постанови про накладення арешту від 03 вересня 2007 року серії АА № 731556 та від 24 березня 2008 року серії АА № 731617). Однак, у зв'язку з тим, що вищезазначений будинок знаходився у заставі АКІБ «УкрСиббанк» на підставі договору № 537-К/Р/№ від 15 грудня 2003 року, останній звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом про звільнення вказаного майна з-під арешту, який рішенням від 14 липня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 вересня 2008 року, позов АКІБ «УкрСиббанк» задоволений у повному обсязі. У зв'язку з розглядом судами першої та апеляційної інстанцій позову АКІБ «УкрСиббанк», 12 червня 2008 року зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на її користь суми боргу було зупинене. А постановою ВДВС від 23 жовтня 2008 року було відновлене виконавче провадження по примусовому стягненню об'єднаного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 на її користь заборгованості. Протягом 2009-2010 років нею неодноразово до Вільнянського районного суду Запорізької області подавались скарги на бездіяльність державного виконавця, оскільки рішення суду не виконувалось, заборгованість боржником не погашалась.

10 вересня 2013 року вона звернулась до Відділу ВДС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Однак, після неодноразових звернень до керівництва ВДВС на особистих прийомах було з'ясовано, що зведене виконавче провадження за виконавчим листом № 2-66-06 втрачено.

У зв'язку з втратою виконавчого листа, 23 листопада 2013 року ВДВС звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з поданням про видачу дублікату виконавчого листа, яке ухвалою від 02 грудня 2013 року було задоволене. 10 грудня 2013 року вона подала до ВДВС дублікат виконавчого листа у справі № 2-66-06 і постановою від 10 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження № 41154584.

У зв'язку з тривалим невиконанням боржником зобов'язань, 06 вересня 2013 року вона звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з ОСОБА_6 на її користь 3% річних та боргу з урахуванням індексів інфляції. Рішенням від 25 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 лютого 2014 року, позов задоволено частково, з ОСОБА_6 на її користь стягнуто 3% річних у розмірі 6957,14 грн. На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист, який був пред'явлений нею для виконання до Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, за результатами було відкрите виконавче провадження № 43550941.

03 квітня 2014 року вона звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_6 про застосуванням до суми боргу індексів інфляції. Рішенням від 04 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року, позов задоволено частково, з ОСОБА_6 на її користь стягнуто індекси інфляції, застосовані до суми боргу, у розмірі 27528,71 грн. На виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист, який був пред'явлений нею для виконання до Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, за результатами було відкрите виконавче провадження № 45579378.

У зв'язку з невиконанням рішень суду, вона неодноразово зверталась зі скаргами до начальника Відділу ДВС Вільнянського РУЮ, а також на урядову гарячу лінію. 01 квітня 2016 року вона отримала відповідь ВДВС на її скаргу. Разом з відповіддю вона отримала чотири постанови про повернення виконавчих листів у зв'язку з неможливістю встановити місцезнаходження та проживання боржника.

З вказаними постановами заявниця не згодна, оскільки місце проживання боржника завжди було відомо співробітникам ВДВС, останній з'являвся до відділу та надавав письмові пояснення. Вважає постанови ВДВС Вільнянського РУЮ від 09 березня 2016 року про повернення виконавчих документів стягувачам у виконавчих провадженнях № 45579209, № 43550941, № 45579378 та № 41154584 неправомірними та просить суд зобов'язати начальника ВДВС скасувати вказані постанови і відновити вищевказані виконавчі провадження. Крім того, скаржником заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльності ВДВС Вільнянського РУЮ щодо не проведення звернення стягнення на майно боржника та зобов'язання начальника ВДВС з метою погашення заборгованості перед ОСОБА_5 звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), що належать на праві приватної власності боржнику ОСОБА_6.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 2-66/2006 від 04 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04 грн. (ЄДРВП 41154584).

Зобов'язано начальника Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області Усенка Сергія Миколайовича скасувати постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 2-66/2006 від 04 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04 грн. (ЄДРВП 41154584) і відновити виконавче провадження.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/5056/13-ц від 03 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 7186,54 грн. (ЄДРВП 43550941).

Зобов'язано начальника Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області Усенка Сергія Миколайовича скасувати постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/5056/13-ц від 03 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 7186,54 грн. (ЄДРВП 43550941) і відновити виконавче провадження.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 27528,71 грн. (ЄДРВП 45579378).

Зобов'язано начальника Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області Усенка Сергія Миколайовича скасувати постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 27528,71 грн. (ЄДРВП 45579378) і відновити виконавче провадження.

Визнано неправомірною постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 275,00 грн. (ЄДРВП 45579209).

Зобов'язано начальника Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області Усенка Сергія Миколайовича скасувати постанову державного виконавця від 09 березня 2016 року про повернення виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 275,00 грн. (ЄДРВП 45579209) і відновити виконавче провадження.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області щодо не проведення звернення стягнення на майно боржника.

Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області з метою погашення заборгованості перед ОСОБА_5 вирішити питання про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1), що належать на праві приватної власності боржнику ОСОБА_6.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_5 у цій справі, керувався ст. ст. 197, 383-388 ЦПК України та виходив із обґрунтованості останньої.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що на виконанні ВДВС Вільнянського РУЮ з 18 червня 2007 року знаходилось зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу, а саме:

- виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-66/2006 від 04 грудня 2013 року, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04 грн. (ЄДРВП 41154584) - відкрито 10 грудня 2013 року;

- виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/5056/13-ц від 03 квітня 2014 року, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 7186,54 грн. (ЄДРВП 43550941) - відкрито 03 червня 2014 року;

- виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 27528,71 грн. (ЄДРВП 45579378) - відкрито 26 листопада 2014 року;

- виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/1764/14-ц від 01 вересня 2014 року, виданого Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 275,00 грн. (ЄДРВП 45579209) - відкрито 26 листопада 2014 року.

Постановами державного виконавця від 09 березня 2016 року виконавчі листи № 2-66/2006 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 34035,04 грн. (ЄДРВП 41154584), № 314/5056/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 7186,54 грн. (ЄДРВП 43550941), № 314/1764/14-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 27528,71 грн. (ЄДРВП 45579378) та № 314/1764/14-ц про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 275,00 грн. (ЄДРВП 45579209) повернуті стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 68-75).

Однак, з висновками державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд попередньої інстанції не погодився.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві з цих підстав державний виконавець має право прийняти лише після вжиття усіх заходів примусового виконання рішень з використанням наданих йому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» прав та обов'язків.

Як вбачається з акту державного виконавця від 09 березня 2016 року, при виїзді державного виконавця за адресою: с. Люцерна, вул. Запоріжсталевська, 4, встановлено, що боржник за вказаною у виконавчому документі адресою не проживає, де мешкає невідомо (а.с. 101).

Разом з тим, за інформацією сектору адресно-довідкової роботи, боржник ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98). Однак, державним виконавцем не вжито всіх заходів для встановлення місця проживання боржника.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Цим правом державний виконавець також не скористався та передчасно прийняв рішення про повернення виконавчих документів стягувачеві.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення), рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення) встановлено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За вищевикладених обставинах судом першої інстанції вірно зроблено висновок щодо обґрунтованості доводів скарги в частині визнання постанов про повернення виконавчих документів стягувачеві неправомірними та зобов'язання начальника ВДВС Вільнянського РУЮ скасувати вказані постанови і відновити виконавчі провадження.

У зв'язку з викладеним, суд прийшов до вірного висновку, що скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 65-67) вбачається, що у власності боржника ОСОБА_6 також перебуває земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1303 га, розташована на території Люцернянської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт серії НОМЕР_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 63-64), у власності боржника ОСОБА_6 наявне нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи неможливість звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, які належні боржнику, державний виконавець посилається на наявність обтяжень нерухомого майна, зареєстрованого за боржником, що перешкоджає його подальшій реалізації.

Так, з Інформаційної довідки вбачається наявність обтяжень, а саме:

- реєстраційний № 2029731 - постанова серії АМ № 672368 від 27 травня 2005 року ВДВС Вільнянського РУЮ;

- реєстраційний № 2033634 - ухвала № б/н від 16 травня 2005 року Вільнянського районного суду;

- реєстраційний № 2033919 - постанова № б/н від 30 травня 2005 року - Комунарський РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області;

- реєстраційний № 2115848 - договір застави № 2321 від 15 грудня 2003 року.

Зокрема, з 15 грудня 2003 року будинок боржника ОСОБА_6 переданий у заставу АКІБ «УкрСиббанк» з метою забезпечення кредитного договору від 20 листопада 2003 року.

Однак, за повідомленням зацікавленої особи - Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» зобов'язання за кредитним договором, в забезпечення виконання зобов'язань за яким і був укладений договір застави, виконані у повному обсязі, кредит погашений.

Вказане не враховано державним виконавцем.

При вищевикладених обставинах, судом першої інстанції правильно встановлено, що скарга ОСОБА_5 у цій справі підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти скарги, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі і його висновків не спростовують.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або її зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області відхилити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2017 року у даній справі без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: