Провадження №2-о/442/171/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді Курус Р.І.,

з участю секретаря - Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи приватного нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1-Г.М. звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт її окремого проживання та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, при фактичному припиненні шлюбу та шлюбних відносин і не ведення спільного господарства з 17 жовтня 1983 року по 17 січня 1996 року. Крім того, просить встановити юридичний факт, що квартира АДРЕСА_1, яка їй належить є її особистою приватною власністю. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_6) М.-Г.М. є власницею квартири АДРЕСА_2. Вказана квартира №59 на вул. Самбірській, 108/2, у м. Дрогобич Львівської області належить їй на підставі Свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 26.12.1994 року. Вказує, що станом на 26.12.1994 року (момент виникнення права власності) була розлучена зі своїм чоловіком, ОСОБА_5 Розірвання шлюбу відбувалося 17 жовтня 1983 року у країні Казахстан, так як у цій країні проживав і залишився проживати її колишній чоловік ОСОБА_5, що підтверджується Рішенням Народного суду м. Шевченко КССР від 17.10.1983 року. Після розірвання шлюбу вона разом зі своїм сином від даного шлюбу - ОСОБА_4 та своєю донькою - ОСОБА_6, переїхала проживати на Україну, де отримала Свідоцтво про розірвання шлюбу аж 17 січня 1996 року, так як раніше у неї не виникало потреби вибирати з РАЦСу таке Свідоцтво про розірвання шлюбу, оскільки, 04.10.1996 року вона укладала шлюб з ОСОБА_7 ОСОБА_8, який помер 20.03.2015 році. Звернувшись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк ОСОБА_3 з бажанням відчужити дану квартиру в користь свого сина, ОСОБА_4, однак, приватний нотаріус не змогла посвідчити відповідний Договір між ними, оскільки неможливо встановити, що спірна квартира належить заявниці на праві особистої приватної власності. Додатково вказує, що жодного відношення до квартири АДРЕСА_3 її колишній чоловік, ОСОБА_5 немає, так як після розлучення у 1983 році вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, у даній квартирі ОСОБА_5 ніколи не проживав та не проживає, а тому просить дану заяву задоволити.

Сторони в судове засідання не зявились. Від представника заявниці - ОСОБА_9 в судове засідання надійшла заява про розгляд заяви у її відсутності та підтримання вимог заяви.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, подавши суду клопотання в якому відзначила, що просить суд дану справу слухати за її відсутності, щодо задоволення заявлених вимог покладається на думку суду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 надіслав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності, щодо задоволення заявлених вимог покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду не таке.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_6) Марія-Галина ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_4, (свідоцтво про право особистої власності на квартиру від 26.12.1994 року, довідка КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» від 14.01.2016 року та Інформаційна довідка, а.с. 4,5).

Рішенням Народного суду м. Шевченко КССР від 17.10.1983 року шлюб між ОСОБА_10 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження, серія I-ЛВ №251796, виданого 18.03.1976 року ОСОБА_4, останній народився 11.02.1976 року, та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10-Г.М, (а.с. 6).

Згідно зі ст. 21 Кодексу про шлюб та сім'ю України кожен із подружжя вільний у виборі занять, професій і місця проживання. Аналогічна норма міститься і у ст. 56 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сімю України від 20.06.1969 року №2006-VII (чинного на момент припинення шлюбу) шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 17.01.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міськвиконкому Львівської області, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10-Г. М. розірвано 17 січня 1996 року, актовий запис №14.

Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, якщо джерелом його придбання були спільна праця, спільні кошти. При цьому кожен з подружжя має право на частину лише того майна, яке було наявним на час припинення спільного ведення господарства ( п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21. 12. 2007 р. « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відповідно до зазначених правових норм майно, яке набуте подружжям за час окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин за його особисті кошти , не може бути віднесене до спільної сумісної власності ( ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. 57 СК України).

Суд приймає до уваги, доводи заявниці викладені в заяві, що на час виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_4 була розлучена зі своїм чоловіком, ОСОБА_5 Розірвання шлюбу відбувалося 17 жовтня 1983 року у країні Казахстан. Разом з тим, свідоцтво про розірвання шлюбу заявниця отримала лише 17 січня 1996 року, у звязку з необхідністю укласти шлюб з ОСОБА_7 ОСОБА_8, який помер 20.03.2015 році.

Той факт, що ОСОБА_5 не є зареєстрованим та не проживає у спірній квартирі підтверджується копією будинкової книги на квартиру №59 на вул. Самбірська 108/2 в м. Дрогобичі Львівської області, (а.с. 8,9).

Листом приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 №73/011-16 від 30.10.2017 року заявниці відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири у звязку з тим, що неможливо встановити, що така квартира належить їй на праві приватної особистої власності.

Таким чином судом встановлено, факт окремого проживання ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_10) Марії-Галини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, при фактичному припиненні шлюбу та шлюбних відносин і не ведення спільного господарства з 17 жовтня 1983 року по 17 січня 1996 року. Крім того, судом також встановлено, що оскільки квартира АДРЕСА_5 придбана після припинення шлюбу та шлюбних відносин, в період не ведення спільного господарства, що встановлено в судовому засіданні, а тому є особистою приватною власністю заявниці.

З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення юридичних фактів для заявниці мають юридичне значення (дає право на відчуження квартири), а тому суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215, 256-259 ЦПК України, ст. 3 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт окремого проживання ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_10) Марії-Галини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, при фактичному припиненні шлюбу та шлюбних відносин і не ведення спільного господарства з 17 жовтня 1983 року по 17 січня 1996 року.

Встановити факт, що квартира АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_10) Марії-Галині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 26.12.1994 року, є її ОСОБА_1 (до одруження - ОСОБА_10) Марії-Галини ОСОБА_2, (РНОКПП - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, особистою приватною власністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, - в той же термін з дня отримання його копії.

Суддя