АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3918/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2059/17Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, про витребування доказів і призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна, витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про подвл спільного майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволений частково, позов ОСОБА_4 задоволений.

Автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель Віто 110, 1998 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

За ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнано право власності на ? за кожним на автомобіль марки Мерседес-Бенц, модель Віто 110, 1998 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1.

Припинено право власності ОСОБА_3 на ? частину автомобіля марки Мерседес-Бенц, модель Віто 110, 1998 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та визнано за ОСОБА_4 право власності на вказану частину цього автомобіля з виплатою ОСОБА_3 компенсації вартості її частки у сумі 35 450 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено за недоведеністю, вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні зустрічного позову та про задоволення у повному обсязі первісного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд вийшов за межі вимог зустрічного позову, визнавши за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобіля марки Мерседес, оскільки така вимога не заявлена.

Суд також неправильно оцінив доводи ОСОБА_3 і зробив помилковий висновок щодо істотності шкоди, яка буде завдана їй у разі позбавлення її права власності на автомобіль марки Мерседес.

Висновки суду про недоведеність вимоги про витребування автомобіля марки ЗАЗ-ДЕУ суперечать фактичним обставинам, які ніким не спростовані.

Окрім того, висновки суду у частині застосування строків давності за вимогами зустрічного позову не ґрунтуються на законі.

У судовому засіданні ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 заявила клопотання про витребування у відповідача ОСОБА_4 оригінала довіреності від 01 березня 2006 року для призначення судової почеркознавчої експертизи. В обґрунтування заявленої вимоги ОСОБА_2 посилалася на відмову суду першої інстанції у долучені оригіналу цього документа до справи, що унеможливило призначення і проведення судової почеркознавчої експертизи.

ОСОБА_5, представник ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, дійшла таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є, зокрема, матеріально-правова вимога про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 автомобіля ЗАЗ-ДЕУ Т13110, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2.

Заперечуючи проти цієї вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що цей автомобіль ОСОБА_3 добровільно передала у володіння і користування ОСОБА_6 (батько ОСОБА_4), що підтверджується довіреністю від 01 березня 2006 року (а.с.53).

Учасниками розгляду справи не заперечується, що ОСОБА_6, допитаний у суді першої інстанції у якості свідка, підтвердив, що спірний автомобіль перебуває у його володінні і користуванні, і добровільно пред'явив суду для огляду оригінал довіреності від 01 березня 2006 року, копія якої після огляду долучена до матеріал справи. Жодна із сторін не заперечувала, що строк дії довіреності закінчився 01 березня 2009 року.

У суді першої інстанції ОСОБА_3, її представник клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявляли, при цьому сам факт відсутності у справі оригіналу довіреності за умови, що вона оглянута судом і перебуває у ОСОБА_6, не був і не міг бути перешкодою для заявлення вимоги про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Зважаючи на встановлене відсутні законні підстави як для витребування оригіналу письмового документа, так і для ухвалення рішення про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.133,ст.143, ст.303, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

ОСОБА_2, представнику ОСОБА_3, відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів і призначення судової почеркознавчої експертизи

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А.Лобов

Судді П.С.Абрамов

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов