Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 484/2182/17

Провадження № 2/484/1244/17

28 липня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

судді Хемич О.Б.

за участю секретаря судових засідань - Маслової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайськ Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

05 липня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що тривалий час проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 (далі - відповідач), в цей період в сторін народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 У свідоцтві про народження відповідач вказаний батьком дитини. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені влітку 2016 року. З того часу дитина проживає разом з відповідачкою. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виховання доньки, не надає жодної матеріальної підтримки, не піклується про неї, не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дівчинкою. Позов просить задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає, що позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_4, є таким, що відповідає інтересам малолітньої.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 12.09.2014 року.

Згідно з довідкою КП Первомайської міської ради «Затишок» № 573 від 06.04.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з характеристикою, наданою Первомайським медичним коледжем № 253 від 15.06.2017 року, ОСОБА_2 навчається в Первомайському медичному коледжі за спеціальністю «Акушерська справа» з 01.09.2015 року. За час навчання зарекомендувала себе як добросовісна, зібрана студентка з достатнім рівнем працездатності та відповідальності. Сама виховує доньку. Має добрі відносини з одногрупниками.

Згідно з актом обстеження побутових умов від 02.06.2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1., для виховання дитини створені умови: дівчинка проживає з матір'ю в одній кімнаті, у дитини є ліжечко, забезпечена сезонним одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, дитячими іграшками.

Згідно з характеристикою, виданою ДНЗ - ясла комбінованого типу № 5 «Золота рибка», ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дитячий заклад з 23.03.2017 року. Стан здоров'я дитини задовільний, розвинена емоційна чутливість. Мама займається вихованням дівчинки. Дитина завжди чиста, охайна, доглянута.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 5393/03.1 - 26 від 28.07.2017 р., позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є таким, що відповідає інтересам малолітньої, а тому є доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері та батька.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 с. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що своїми діями відповідач проявляв такі з вищенаведених факторів: відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; відсутність забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; відсутність спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; відсутність сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність виявлення інтересу до її внутрішнього світу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження. Позбавлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде відповідати інтересам дитини.

Будь-яких доказів протилежного та доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні ним своїх обов'язків по відношенню до дитини суду не надано.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 183-184 СК України, ст.ст. 5, 11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

- позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі;

-позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2017р. і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 втрати на сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.);

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Б.Хемич