Справа № 496/2594/16-ц
Провадження № 2/496/162/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді - Драніков С.М

при секретарі - Камочкіній А.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приват Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК": заборгованість у розмірі 40740,30 (Доларів США), що за курсом 24,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.07.2016 року складає 1012398, 69 грн. За кредитним договором № ODB0GK01420438 від 29.08.2007 року, яка складається з наступного: 19209,30 (Доларів США) - заборгованість за кредитом; 18669,85 (Доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2861,24 (Доларів США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, від нього поступила заява в якій просить розглянути позов в його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явився, від нього поступила заява в якій він просить провести судове засідання в їх відсутність, в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладено кредитний договір № ODB0GK01420438 , за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 20000,0 дол. США зі сплатою 10,08% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 29.08.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачкою 29.08.2007 року було укладено договір іпотеки №2-4926, згідно до якого відповідачка на дала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 51,10 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1.

Згідно з договором поруки №0438/Р2, укладеного 29.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_2, останній поручився за виконання позичальником обов'язків за кредитним договором, заключним між позивачем та відповідачем.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, відповідно до цього договору, надав ОСОБА_1 кредит в сумі 23375,00 дол. США, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідачі ОСОБА_1 за кредитним договором, а ОСОБА_2 за договором поруки свої зобов'язання не виконали, у зв'язку з чим 29.08.2012 року позивачем було подано позов в якому просив ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ODB0GK01420438 від 29.08.2007 року у розмірі 32 702,19 доларів США за курсом НБУ еквівалентно 261 388,48 гривень звернути стягнення на будинок загальною площею 51.10 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: с. Доброжанове Біляївського району Одеської області, вул. Миру, 19-В, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування , з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.12.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" були задоволені в повному обсязі. Рішення вступило в закону силу 21.12.2012 року.

Відповідно до п.2.2.8. Кредитного договору при невиконанні зобов'язань за цим договором надати банку будь-яке майно позичальника або третіх осіб за узгодженням з банком для погашення заборгованості, що оформляється відповідними договорами іпотеки або задатку.

Після вступу рішення в закону силу вказаний предмет іпотеки було описано та передано позивачу в рахунок заборгованості, про що було укладено акт, який знаходиться в головному офісі Одеської філії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Згідно п.2 Договору Іпотеки від 29.08.2007 року за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань Іпотекодавцем за кредитним договором, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем.

Таким чином з моменту звернення майна ОСОБА_1 вона виконала свої зобов'язання перед кредитором.

Крім того, відповідно до листа від ПриватБанк до позивача від 10.08.2016 року. Кредитор переоформив право власності на себе іпотечного майна, а саме жилого будинку розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Доброжаново, вул. Мира, буд. 19-В.

Відносно відповідача ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

П. 22 Постанови № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснює, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни процентів зо основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованість поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

ПАТ КБ "Приватбанк" в своїй позовній заяві не надав доказів, що поручителем, ОСОБА_2, було узгоджено, чи був він повідомлений про підвищення процентної ставки. В договорі поруки дане питання також не узгоджене.

Разом з тим, інтерес поручителя може бути порушений не лише у зв'язку із збільшенням розміру відповідальності, але й у тому випадку, коли відповідальність настає у тому ж розмірі, але на інших умовах. Наприклад, договором передбачене поступове, поетапне погашення боргу, а після його новації встановлено, що борг має бути повернутим відразу у повному обсязі. Названі зміни у основному зобов'язанні можна визнавати такими, що тягнуть несприятливі наслідки для поручителя, а це дає підстави для припинення поруки.

Позивачем 12.07.2011 року за №30.1.0.0/2-824 було направлено ОСОБА_1 вимога про повернення кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцяти денний строк з дня отримання вказаної вимоги.

Однак поручителя не було повідомлено про суттєву зміну зобов'язань по кредитному договору та не було пред'явлено вимог по солідарному виконанню зобов'язань з боржником.

Згідно до п.24 Постанови № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішені таких спорів суд має врахувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимог про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк виконання роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Виходячи з вказаних норм законодавства, позивачу необхідно було направити вимогу або подати позовну заяву до поручителя як і до кредитора в 2012 році.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що в позові ПАТ КБ «Приват Банк» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525-526,530,551,536, 559 610,629, 1046-1056 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приват Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Драніков С.М.