Справа № 460/2942/17
Провадження №2/460/1616/17
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

25.07.2017 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М. розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, треті особи: відділ містобудування та архітектури Яворівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання рішення Прилбичівської сільської ради протиправним та його скасування,-

в с т а н о в и в :

21.07.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області та просить визнати незаконними та скасувати рішення ХХХ сесії VI скликання Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 13.11.2014 №988 «Про затвердження детального плану території та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр.ОСОБА_2 в селі Прилбичі», рішення ХХХ сесії VI скликання Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 15.05.2014 №881 «Про внесення змін у рішення сільської ради №881 від 15.05.2014 року»; відновити в містобудівній документації межі земельної ділянки площею 0.1000 га для обслуговування будівлі пожежного депо с.Прилбичі по вул.Андрея Шептицького,15.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 оспорює рішення субєкта владних повноважень - Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Даний спір виник у звязку із реалізацією органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій щодо розпорядження землями комунальної власності. Зокрема, позивач зазначає, що сільська рада при прийнятті оспорюваних рішень протиправно надала перевагу ОСОБА_2, не дотримала вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зокрема, рішення Прилбичівської сільської ради від 13.11.2014 №988 є таким, що прийнятий у спосіб не передбачений законами та Конституцією України, у звязку з чим порушує його права.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі субєкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього субєкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників субєкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року № 10-рп/2010 до повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Конституційний Суд України вважає, що ці повноваження охоплюються зазначеним у статті 143 Конституції України поняттям "інші питання місцевого значення", а тому при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як суб'єкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції. Вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких

законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4, пункт 1 частини першої, частина друга статті 17 Кодексу).

У відповідності до Правового висновку , викладеного у Постанові Верховного суду України від 16.12.2015 р. №6-2510ц15 рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Аналізуючи субєктний склад та предмет заявленого позову вважаю, що даний спір випливає із публічно-правових відносин, оскільки в результаті прийняття оспорюваних рішень надано лише дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та виготовлення детального плану по обслуговуванню подарованого приміщення пожежного депо, жодних речових прав на землю у будь-якої особи на підставі даних рішень не виникло.

Враховуючи наведене вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.122 ЦПК України, суддя

постановив:

у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, треті особи: відділ містобудування та архітектури Яворівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання рішення Прилбичівської сільської ради протиправним та його скасування - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Карпин