Справа№592/236/17
Провадження №2/592/577/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Строколіс В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач за первісним позовом звернувся до суду і свої вимоги обґрунтовує тим, що Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2016 р. ОСОБА_2, 1970р. було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, який ним було вчинено при наступних обставинах: 28 серпня 2015 р. близько 17.35 ОСОБА_2 керував на підставі посвідчення водія ВАН № 502937 технічно справним автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер 384 63 СА. Рухаючись на автомобілі зі швидкістю 68,8 км/год по вул. С.Бандери (Баумана) в напрямку вул. Роменської в м. Суми, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив дозволену у населених пунктах швидкість руху, допустив зіткнення із потерпілим ОСОБА_1, що рухався на велосипеді у зустрічному напрямку, порушивши пункти 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України. У наслідок дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_1 отримав наступні тілесні ушкодження: «поєднана краніо-абдоміо-скелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, лінійний перелом лобної кістки справа, закрита травма грудної клітини, лінійні переломи ребер справа (3-7), забій легені, забій серця, забій органів середостіння, закрита травма органів черевної порожнини, закритий перелом нижньої третини обох кісток правої голені зі зміщенням, травматичний шок ступеня, посттравматична нефропатія», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1167 від 08.10.2015р. є тяжкими тілесними ушкодженнями. У вищевказаному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов до відповідача (підозрюваного) ОСОБА_2 Захисником обвинуваченого ОСОБА_2 було заявлено клопотання про залучення у якості співвідповідача ОСОБА_3 «СК «Провідна» Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.02.2016р. клопотання захисника було задоволено, і ОСОБА_3 «СК «Провідна» була залучена до справи у якості співвідповідача. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми із ОСОБА_3 «СК «Провідна» на користь потерпілого ОСОБА_1 було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 33077 грн. 78 коп. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 серпня 2016р. вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2016р. в частині задоволення цивільного позову було скасовано, в іншій частині вирок було залишено без змін. Апеляційний суд погодився з тим, що ОСОБА_3 «СК «Провідна» було залучено судом першої інстанції у якості відповідача по даній справі у відповідності до ст. 33 ЦПК України, так як між ОСОБА_3 «СК «Провідна» та обвинуваченим ОСОБА_2 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом № АІ/2442143. Забезпеченим транспортним засобом був автомобіль ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до п.4 договору страховик у разі настання страхового випадку бере на себе відповідальність відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю на одного потерпілого) в ліміті 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну( на одного потерпілого в ліміті 50000 грн. Підставою для скасування Вироку в частині задоволенняцивільного позову було те, що на підтвердження своїх позовних вимог потерпілий ОСОБА_1 подав як докази фіскальні чеки про грошові витрати, понесені ним на придбання, в тому числі й ряду медичних засобів, які не підтверджені документально закладом охорони здоровя: виписками з історії хвороби, амбулаторної картки із зазначенням діагнозу та переліком лікарських призначень, що залишилось поза увагою суду. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_3 «СК «Провідна» на його користь 33077,78 грн. матеріальної шкоди та стягнути з ОСОБА_2 50 000 грн. моральної шкоди.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2016 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Під час судового засідання в рамках кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_2, рухаючись у населеному пункті на автомобілі НОМЕР_2 зі швидкістю 68 км/год. перевищуючи допустиму швидкість у населеному пункті, не зміг уникнути наїзду на потерпілого, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному звязку з подіями ДТП та наслідками, що настали. Ці обставини підтверджується висновком авто-технічної експертизи №72а. ОСОБА_1, будучи учасником дорожнього руху, рухаючись на велосипеді, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, згідно висновків СМЕ№ 1167, порушив ряд вимог п.п.10.1,11,3 ПДР України, не переконавшись у безпеці руху, здійснив маневр вліво, перетнув подвійну осеву лінію та виїхав на зустрічну смуху, чим створив аварійну ситуацію, допустивши грубу необережність, що привело в подальшому до виникнення ДТП та наслідків, які настали. В наслідок ДТП, яке сталося 28.08.2015р. був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2. Даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ ІХС №440593, яке видано 20.11.2004р. Тобто дії ОСОБА_5 сприяли виникненню та створенню аварійної ситуації, а також внаслідок його неправомірних дій, була спричинена матеріальна шкода власнику автомобіля, яка становить - 20 000 грн. Факт порушень ПДР ОСОБА_1 підтверджується висновком авто-технічної експертизи №72а питання № 3,4, свідченнями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та представником потерпілого ОСОБА_9, який в судовому засіданні повністю погодився з висновком експертизи та пояснив, що потерпілий має водійське посвідчення професіонала категорії «С», що потерпілий перебував в стані алкогольного спяніння в момент ДТП, що саме дії потерпілого, який виїхав на зустрічну смугу, що призвело до ДТП та наслідків, які настали. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10 000 грн. на відшкодування матеріальних збитків.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_10 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що згодні на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. та на часткове стягнення з відповідача ОСОБА_3 «СК «Провідна» матеріальної шкоди. Зустрічну позовну заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «СК «Провідна» у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення в яких просить суд відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, та справу розглядати без його участі.

Суд, заслухавши пояснення зявившись учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що 28 серпня 2015 р. близько 17.35 ОСОБА_2 керував на підставі посвідчення водія ВАН № 502937 технічно справним автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер 384 63 СА. Рухаючись на автомобілі зі швидкістю 68,8 км/год по вул. С.Бандери (Баумана) в напрямку вул. Роменської в м. Суми, зневажив безпекою дорожнього руху, перевищив дозволену у населених пунктах швидкість руху, допустив зіткнення із потерпілим ОСОБА_1, що рухався на велосипеді у зустрічному напрямку, порушивши пункти 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1167 від 08.10.2015р. у наслідок дорожньо-транспортної події потерпілий ОСОБА_1 отримав наступні тілесні ушкодження: «поєднана краніо-абдоміо-скелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, забій головногомозку, лінійний перелом лобної кістки справа, закрита травма грудної клітини, лінійні переломи ребер справа (3-7), забій легені, забій серця, забій органів середостіння, закрита травма органів черевної порожнини, закритий перелом нижньої третини обох кісток правої голені зі зміщенням, травматичний шок ступеня, посттравматична нефропатія», які є тяжкими тілесними ушкодженнями.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2016 р. ОСОБА_2, 1970р. було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік, зобовязано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятись для реєстрації.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 серпня 2016р. вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2016р. в частині задоволення цивільного позову було скасовано, в іншій частині вирок було залишено без змін.

Згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи квитанції про оплату ліків, які йому були необхідні для лікування після отримання тяжких тілесних ушкоджень після ДТП. /а.с.11-19/

Листом від 12.12.2016р. № 933КЗСОР «Сумська обласна клінічна лікарня», повідомила, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні: з 28.08.2015р. по 05.09.2015р. в відділенні анестезіології та отримував лікування згідно листка лікарських призначень із медичної картки стаціонарного хворого № 11769; з 20.10.2015р. по 13.11.2015р. в хірургічному тора кальному відділенні, та отримував лікування згідно листка лікарських призначень із медичної картки стаціонарного хворого № 17319.

Листом від 14.12.2016р. № 01-22/11/4997 КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1» (копія листа додається), повідомила, що ОСОБА_1Г перебував на стаціонарному лікуванні: В ортопедично-травматологічному відділенні № 2 перебував на лікуванні з 05.09.2015р. по 18.09.2015р., У відділенні анестезіології перебував на лікуванні з 05.09.2015р., У відділенні анестезіології перебував на лікуванні з 20.09.2015р. по 28.09.2015р., В хірургічному відділенні перебував на лікуванні з 28.09.2015р. по 08.10.2015р., В пульмонологічному відділенні перебував на лікуванні з 15.10.2015р. по 20.10.2015р.

Статтею 24 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, повязаної з лікуванням потерпілого у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

07.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_12 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом №АІ/2442143. Забезпеченим транспортним засобом був автомобіль «ВАЗ 21070», реєстраційний номер 384 63 СA.

Суд не погоджується із запереченнями відповідача ОСОБА_3 „СК „Провідна про відсутність виписок із історії хвороби з зазначеним діагнозу та переліком лікарських призначень та його не згоду на виплату витрат на користь позивача за первісним позовом, оскільки ним та його представником надані належні та допустимі докази виписки із історії хвороби із зазначеним діагнозом та переліком лікарських призначень та на лікування даного діагнозу, надані фіскальні чеки на придбання ліків (а.с.11-20).

Крім того, саме після отримання ушкоджень внаслідок ДТП позивач за первісним позовом ОСОБА_1 згідно довідки до акту огляджу МСЕК став інвалідом 1 групи та потребує постійногостороннього догляду (а.с.22).

Відповідно до п.4 договору, страховик у разі настання страхового випадку брав на себе відповідальність відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю (на одного потерпілого) в ліміті 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) в ліміті 50000 грн.

Тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 33077,78 грн. підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека особи визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованимКонституцією України, цивільним та кримінальним законодавством.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди має визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з розясненнями, викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Наслідки ДТП, винним у якому є відповідач, постали для позивача, як суттєво психотравмуючі, що обумовили порушення фізичної та психоемоційної активності та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили ОСОБА_1 моральні страждання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандаліпроти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшеняя шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд виходить з такого.

Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоровя, необхідності проходження курсу лікування, але суд дійшов висновку про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 згідно висновку автотехнічної експертизи №72а від 23.10.2015 як велосипедист повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1,11.3 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом виконання вимог п.10.1,11.3 Павил дорожнього руху України, а невідповідність вимогам цих пунктів знаходяться в причинному зв*язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Даний висновок був досліджений під час судового засідання і суд враховує ступінь вини самого потерпілого та перебування його під час ДТП у стані алкогольного сп*яніння. Тому суд визначає розмір у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 у розмірі 24500 грн.

Відносно зустрічної позовної заяви, суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вважає зустрічний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

З вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2016 року вбачається наступне.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ 21070» реєстраційний номер 384 63 СА ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з ДТП.

ОСОБА_1 також порушив п.10.1 та 11.3 Правила дорожнього руху, рухаючись на велосипеді у зустрічному напрямку, мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем, перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

У звязку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного ДТП також доведена висновком судової автотехнічної експертизи не виконанням вимог п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України і які знаходяться у причинному зв*язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля позивача за зустрічним позовом, між протиправними діями відповідача за зустрічним позовом і завданням ОСОБА_2 шкоди існує причинно-наслідковий звязок, за рахунок ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, підлягають відшкодуванню матеріальні збитки, повязані із відшкодуванням вартості транспортного засобу, яке було пошкоджено відповідачем за зустрічним позовом внаслідок ДТП, Але у меншому розміру, виходячи з наступного.

Позивачем за зустрічним позовом надані суду рахунок-фактура на загальну суму 18300 грн. (а.с.83) та товарний чек №85 на суму 1534 грн. (а.с.84), акт виконаних робіт ФОП ОСОБА_13(а.с.82), яка згідно виписки Державної реєстраційної служби України є фізичною особою-підприємцем (а.с.85) і згідно витягу з реєстру платників єдиного податку займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів (а.с.86), розпискою про отримання власником автомобіля ОСОБА_4 коштів від ОСОБА_2 у розмірі 20 000 грн. (а.с.78)., виходячи з того, що позивачем за зустрічним позовом не проведена автотоварознавча експертиза по визначенню вартості пошкодженого транспортного засобу, а надані лише вищезазначені докази, суд дійшов висновку про зменшення розміру відшкодування матеріального збитку до 3000 грн., враховуючи матеріальне, фізичне становище відповідача за зустрічним позовом, який є інвалідом та потребує сторонього догляду.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. і за зустрічним позовом стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 192,00 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.22, 23, 1167, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 33077 грн. 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 24500 грн.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Провідна» судовий збір на користь держави 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави 640 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди розміром 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь ОСОБА_2 у розмірі 192 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть подати апеляцію протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя Г.Ю. Корольова