АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5967/2017 Головуючий в 1 інстанції - Лазаренко В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Крічфалуши С.С.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року

в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпорт» про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпорт» про забезпечення позову в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінпорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 350S, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 та житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1просить скасувати ухвалу, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 317 976,40 грн.

16 грудня 2016 року ТОВ «ФК «Фінпорт» звернулося до суду із заявою про забезпечення щляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії відносно належного йому рухомого та нерухомого майна, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 350S, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 та житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року накладено арешт на майно належне ОСОБА_1

23 лютого 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасована ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року, питання про забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 березня 2017 року представником ТОВ «ФК «Фінпорт» було подано уточнену заяву про забезпечення позову у якій просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 350S, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір - чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 та житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи заяву позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки, заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3, 4 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що відповідач в позасудовому порядку вимоги позивача щодо повернення коштів не виконує.

Що стосується доводів представника апелянта, про передачу будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку, то вони не можуть бути взяті до уваги, так як належних доводів цього суду не надано, та ця обставина не є перешкодою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, суд першої інстанції пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач є співмірними із заявленими вимогами та неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- відхилити, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: