Справа № 159/3408/17
Провадження № 2/159/1125/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобов»язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач 08.09.17 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить розблокувати його кошти задля можливості вільного необмеженого користування його банківським рахунком. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ним та АТ «Ощадбанк», установа банку № 119 ОПЧ (Ковель, вул. Смірнова, 4, код банку 303 398), було укладено договір комплексного банківського обслуговування для фізичних осіб (далі договір). Обов»язки за договором ним виконувались у повному обсязі, але банк (далі відповідач) заблокував його кошти без будь - яких пояснень. На його заяви управляючому № 119 ОПЧ Ковель ОСОБА_3 про розблокування рахунка він отримував відповіді про проведення блокування відділом моніторингу клієнтських операцій департаменту електронної комерції та платіжних засобів 19.10.16 р. на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_4 з метою запобігання збиткам. Він же вважає заяву ОСОБА_4 безпідставною, дії неправомірними. Покликаючись на ст. 1 074, ч. 7 ст. 319 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зазначає, що будь - якого судового рішення про блокування його рахунка немає. За постановою Уманського ВП ГУ НП від 24.11.16 р. кримінальне провадження закрито. Покликаючись на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснив, що хоча в даний час його картрахунок розблокований, однак, він вважає за доцільне, щоб саме судом було прийнято рішення про розблокування. Він і до 01.10.17 р. неофіційно надавав банкові відомості про закриття кримінального провадження під час своїх неодноразових звернень до керуючої ТВБВ філії банка у м. Ковелі з питань, пов»язаних з блокуванням картки. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнала, суду пояснила, що картрахунок в частині спірних коштів було заблоковано відділом моніторингу клієнтських операцій Департаменту електронної комерції та платіжних засобів відповідача з врахуванням заяви ОСОБА_4 та того, що останній також є клієнтом банку, - з метою запобігання збиткам. Таке блокування передбачено договором КБО, укладеним між сторонами. Розблокування було здійснено банком після того як банк отримав копію висновку Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що містився серед матеріалів позовної заяви, з якого вбачалось, що кримінальне провадження за зверненням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України закрито Уманським ВП ГУ ГП у Черкаській області. До цього позивач не надавав банку інформації про закриття кримінального провадження, хоча неодноразово звертався до банка з питань, пов»язаних з блокуванням картки. Просить у задоволенні позову відмовити.

Попередньо (03.10.17 р.) відповідачем подано до суду, а у подальшому також представником відповідача 04.10.17 р. - подано суду - письмове заперечення відповідача проти позову, обґрунтоване тим, що філія Волинське ОУ - діє від імені відповідача. Згідно з п. 8.3 Типового договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Типовий договір КБО), що затверджений правлінням АТ «Ощадбанк» від 05.08.15 р. № 694, банк має право у односторонньому порядку заблокувати карту, якщо є обґрунтовані підозри у несанкціонованому використанні картки. Розблокування здійснюється після усунення причин блокування картки. Згідно з п. 9.4 Типового договору КБО, у випадку виявлення банком факту використання картки для здійснення дій, що мають ознаки протиправних, банк залишає за собою право блокування картки та надання інформації у правоохоронні органи в порядку, встановленому законодавством. П. 17.7.3 Типового договору КБО передбачено, що банк має право заблокувати доступ клієнта до системи дистанційного обслуговування на підставі заяви/телефонного звернення клієнта. З огляду на те, що 19.10.16 р. було звернення ОСОБА_4 як клієнта банку, департаментом електронної комерції та платіжних засобів відповідача з метою запобігання збиткам заявникові і на виконання вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» було заблоковано картковий рахунок, належний позивачеві. Крім того, за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення позивачем у розглядуваній справі, Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області було порушено кримінальне провадження № 120 162 502 500 017 45 за ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідно до п. 8.3 Типового договору КБО, розблокування здійснюється після усунення причин блокування картки. При зверненні до банку з приводу розблокування картки, позивач не надав необхідних документів по закриттю кримінального провадження Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області, тому у відповідача не було підстав для розблокування картки. За станом на 01.10.17 р. картковий рахунок, відкритий на ім»я позивача, не заблокований; позивач має змогу вільно здійснювати по ньому операції. Тому вважає, що спір відсутній, що виключає провадження у справі та є підставою для відмови у позові. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як випливає із змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Сторони уклали між собою договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі договір), що був чинним за станом на дату виникнення спору блокування картки - та є чинним на дату розгляду справи судом (відповідно до положень ст. ст. 634, 641 ЦК України). Наведене вище особами, які беруть участь у справі не оспорюється та стверджується як доводами позовної заяви, так і копією заяви про приєднання (частина 1) (далі заява про приєднання), наданої суду відповідачем (а. с. 9,10).

Відповідно до вказаної вище заяви про приєднання, позивач як клієнт банку прийняв умову, що шляхом підписання такої заяви він беззастережно приєднується до договору КБО фізичних осіб у редакції, чинній на день підписання заяви (з подальшими змінами та доповненнями) та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунка. Для позивача як клієнта банку є обов»язковими вимоги Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Нацбанку України № 492 від 12.11.03 р.. Позивач як клієнт банку погодився із Правилами користування карткою, тарифами, що діють на дату підписання такої заяви. Заява свідчить про укладення між сторонами договору, що містить умови договору банківського рахунка та договору банківського вкладу (депозиту).

19.10.16 р. відповідачем було заблоковано карту позивача № 516 749 005 130 46 33 на підставі звернення ОСОБА_4 з метою запобігання збиткам, так як останній 16.10.16 р. переказав кошти в сумі 1 450 грн. як оплату за товар на картковий рахунок позивача і, не отримавши товару, звернувся із заявою до Уманського ВП ГУ НП у Черкаській області про шахрайські дії позивача. Банком також було враховано, що Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області за такою заявою було відкрито кримінальне провадження.

Відповідно до копії договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.15 р. № 694 із змінами та доповненнями, що набрав чинності у наданій суду редакції 21.08.17 р., такий договір, дійсно, було затверджено і він діяв на дату виникнення договірних зобов»язань між сторонами.

Суд враховує, що за договором у редакції, що є чинною з 21.08.17 р., сторони узгодили поняття «блокування платіжної картки» у розділі II «Терміни та скорочення»; а за змістом п. 8.3 розд. 8 «Загальні положення про використання платіжних карток», у випадку виявлення банком факту використання картки з метою, що не відповідає законодавству, у т. ч. з метою здійснення підприємницької та інвестиційної діяльності, а також оплати вартості товарів або послуг, обіг яких заборонено законодавством; для здійснення дій, що мають ознаки протиправних, банк має право блокувати карту та надавати інформацію у правоохоронні органи в порядку, встановленому законодавством; а за змістом п. п. 9.9.4.4 п. 9.4 розділу 9 «Права та обов»язки сторін» банк має право в односторонньому порядку заблокувати картку, якщо працівники банку не можуть зв»язатись з клієнтом для отримання його згоди на це але мають обґрунтовані підозри в несанкціонованому використанні картки, що може завдати збитків клієнту або банкові; розблокування картки здійснюється після усунення причин блокування картки.

Тобто, заперечення відповідача проти позову, що полягають у тому, що він, після звершення фізичної особи ОСОБА_4 вирішив застосувати вказані вище положення п. 8.3 розд. 8 та п. п. 9.9.4.4 п. 9.4 розд. 9 про належне та узгоджене сторонами право банка на блокування картки клієнта як захисту інтересів клієнта, так і для захисту своїх інтересів, до з»ясування ситуації, що спричинила таке рішення, заслуговують на увагу та належно підтверджені документально.

25.10.16 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про пояснення причин блокування його картки.

Наведене вище стверджується копією листа відповідача № 04/01 1 178 від 26.10.16 р. (а. с. 11). Цим же листом відповідач на заяву позивача про пояснення причини блокування картки повідомив як про причини блокування картки, так і про наявність кримінального провадження в Уманському ВП ГУ НП у Чернігівській області та відсутність підстав для розблокування картки.

Листом № 11 057 від 27.10.16 р. на звернення позивача від 26.10.16 р. Ковельським ВП ГУНП у Волинській області було поінформовано позивача про причини блокування його картки і про те, що Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

09.11.16 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу коштів з його заблокованого рахунка.

11.04.17 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про розблокування рахунка.

З копії висновку Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 15.04.17 р. про результати розгляду звернення ОСОБА_1 (від 13.04.17 р.), слідує, що поліцією було встановлено, що 19.10.16 р. до відповідача у розглядуваній справі надійшла заява ОСОБА_4, з огляду на яку було заблоковано карту позивача. Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області було порушено кримінальне провадження № 120 162 502 500 017 45 за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою по факту заволодіння невідомою особою грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 1 450 грн., які останній перерахував на карту «Ощадбанку». Вказане вище кримінальне провадження було закрито.

Листом № 4 035 від 15.04.17 р. про наведений вище висновок Ковельським ВП ГУ НП у Волинській області було поінформовано позивача.

Листом № 673 від 25.05.17 р. відповідачем на заяву позивача про розблокування карткового рахунка було повідомлено як про причини блокування картки, так і про відсутність підстав для задоволення заяви.

Як слідує з копії довідки № 102.16 06/333 від 29.09.17 р., виданої відповідачем, наданої суду останнім, за станом на 29.09.17 р. картковий рахунок, відкритий на ім»я позивача, не є заблокованим.

Таким чином, проаналізувавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вказані вище документи, суд враховує, що договір КБО було укладено між сторонами на умовах, що були погоджені сторонами з врахуванням положень про свободу договору. Умови договору сторонами не оспорюються та договір є чинним для обох сторін і на дату розгляду спору по суті. Наведеними вище пунктами договору сторони передбачили право банка на блокування картки клієнта.

19.10.16 р. банком з врахуванням офіційної заяви третьої особи було прийнято рішення про блокування картки позивача як клієнта банку і причини такого блокування були повідомлені банком позивачеві.

Суть позовних вимог позивача полягає у прийнятті судом такого судового рішення, що спонукало б відповідача вчинити певні дії, що, у свою чергу, привело б до розблокування коштів позивача, надало б йому можливість вільно та без обмежень користуватись відкритим на його ім»я банківським рахунком.

Доводи позивача про те, що картковий рахунок міг бути заблокованим лише за відповідним рішенням суду, спростовується даними договору КБО про умови договору.

Доводи позивача про те, що він надавав відповідачеві дані про закриття кримінального провадження, що було відкрито за фактом, наведеним у зверненні ОСОБА_4, Уманським ВП ГУ НП у Черкаській області ще до того дня, коли відповідачем було отримано копію позовної заяви з додатками на належно відредаговано на інформацію про закриття кримінального провадження розблокуванням картрахунка позивача, у судовому засіданні також не знайшли свого ствердження.

Однак, з врахуванням того, що з 29.09.17 р. картковий рахунок, відкритий на ім»я позивача, вже не є заблокованим та, як пояснила в суді представник відповідача, таке розблокування зробив сам відповідач з огляду на те, що усунуто підстави для такого блокування після отримання відповідачем копії висновку Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 15.04.17 р. про результати розгляду звернення ОСОБА_1 (разом з матеріалами позовної заяви), суд вважає, що немає підстав для прийняття такого рішення. Тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст.

ст. 11, 15, 16, 627, 641, 634 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду до апеляційного суду Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

Головуючий:ОСОБА_5