Справа № 521/8805/17
Провадження №2-о/521/262/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Янкул Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Кілійська районна державна адміністрація Одеської області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 17.02.2013 року,державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №016772, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 14.12.2014 року на імя ОСОБА_3.

У підтвердження своїх вимог заявник посилається на те, що після смерті своєї матері вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що є різниця у написані по батькові померлої у свідоцтві про смерть та у державному акті. Через зазначений недолік заявник не може реалізувати свої спадкові права та змушена звернутися до суду.

Заявник не приймала участь у судовому засіданні, однак надала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просила їх задовольнити.

Представники заінтересованої особи не приймав участь у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2013 року померла мати заявника ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке знаходиться у матеріалах справи. Заявник, як спадкоємець до майна померлої звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що у державний акт виданий на імя «Шевченко Степаніди Іванівни», а свідоцтво про смерть на імя «Шевченко Степаниди Іванівни».

Так, судом встановлено, що в даному випадку має місце факт помилки при написані по - батькові прізвища у державному акті. Цей факт підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, копією свідоцтва про смерть, копією паспорту заявника.

В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення, відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушує його інтереси, що в решті решт змусило його звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Отже, суд приходить до висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність правовстановлюючого документу саме ОСОБА_2, померлій 17.02.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 17.02.2013 року,державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №016772, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 14.12.2014 року на імя ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий