Справа № 310/3999/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д,

за участю заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Пята донецька державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, мотивуючи свої вимоги наступним. З травня 2011 року заявниця проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 06 червня 2012 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на рухоме майно автомобіль НОМЕР_1. ОСОБА_1 10 жовтня 2016 року звернулась до Пятої донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки було пропущено строк, передбачений законом для подання заяви про прийняття спадщини. Просила встановити факт спільного проживання однією сімєю зі спадкодавцем ОСОБА_3

Заявниця, в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснила що жила з чоловіком та дітьми до 2011 року, а потім переїхала до матері, будинки були рядом, матері було 82 роки, в неї боліли ноги, погано ходила, медична сестра робила уколи вдома.

Представник заявниці ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 - єдина спадкоємиця, з 2011 року проживала з матірю, так як вона була похилого віку, необхідна була допомога по догляду за нею заявниця готувала, доглядала її. Вели спільне господарство, ОСОБА_1 возила мати до лікарні, купувала продукти, ліки, займалась похованням. Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини. Просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, направила заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знайома заявниці, знає її з 1989 року, вона жила з матірю, яка хворіла, жили близько року-півтора. Свідок була у них вдома в цей період, в будинку були речі ОСОБА_1, було видно, що вона там проживає готувала, ходила за покупками. Вона з чоловіком займалася похованням, ОСОБА_3 перед смертю вже була слабка, чоловік та діти проживали окремо, але допомагали.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона донька ОСОБА_5, знає ОСОБА_1 зі свого народження, дружили родинами, її старший син - кум свідка. По місту проживання ОСОБА_3 на вул. Шевченко свідок бувала, в останній час ОСОБА_1 проживала весь час у матері близько року чи більше. Коли свідок приїздила до старшого сина ОСОБА_1, її не було вона була у бабки. Вона і ОСОБА_3 жили однією родиною, вона нею весь час опікувалась, поховала її.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 була власницею автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний № 10412ЕН.

07 червня 2012 року ОСОБА_3 померла в м. Торез (свідоцтво про смерть серії І-НО № 622432, видане 07 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 553).

Згідно копії будинкової книги для реєстрації громадян, які мешкають в будинку № 3а по вул. Шевченко в м. Торез ОСОБА_3 була зареєстрована у вказаному будинку.

Факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_3, померлої 06 червня 2012 року, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1258 ЦК України передбачено - у разі відсутності заповіту право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявниці про встановлення факту спільного проживання її з ОСОБА_3 з 2011 року по день смерті останньої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Пята донецька державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, померлої 06 червня 2012 року, за адресою: м. Торез Донецької області, вул. Шевченко, 3а.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення у той же строк після отримання його копії.

Суддя ОСОБА_7