Справа № 372/2819/17
Провадження № 2-1538/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою. Позов мотивовано тим, що 24 червня 2009 року між сторонами було укладено договір позики у формі боргової розписки, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 35000 доларів США строком до 30 грудня 2009 року. Станом на момент звернення позивача до суду сума позики відповідачем не повернута. В позовних вимогах позивач просила стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 35000 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позову складає 269500 гривень та сплачену суму судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомлений про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 08.11.2017 року представник відповідача просив відкласти розгляд справи для позасудового врегулювання спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю, з огляду на такі обставини.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 24 червня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 35000 доларів США з терміном повернення позики до 30 грудня 2009 року. Укладання договору позики підтверджується розписками відповідача по справі від 20.12.2016 року та 27.04.2017 року.

Позивач виконав зобов'язання за договором позики, та надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 35000 доларів США. У встановлений термін відповідач позику не повернув, внаслідок чого порушив прийняті на себе обовязки, встановлені договором. Відповідач не спростував доводи позовної заяви, доказів щодо виконання зобов'язання також не надава.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

В порядку ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду та розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, грошові кошти позивачу не повернув, чим порушує законні права та інтереси позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 23, 534, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1167 ЦК України, статтями 19, 78, 81, 247, 263, 264, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (08700, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (08700, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) суму боргу за договором позики в розмірі 10 300 доларів США, що є еквівалентом 269 500 (двісті шістдесят девять тисячі пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 695,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області з урахуванням статей 354-356 ЦПК України.

Суддя Болобан В.Г.