Справа № 161/5178/17
Провадження № 4-с/161/89/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

ПАТ «БМ Банк» звернулось в суд зі скаргою на дії державного виконавця Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою від 16 жовтня 2014 року державним виконавцем Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №45081554 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» з ОСОБА_3 48 587,93 грн. заборгованості та судового збору в сумі 458,88 грн. З інформації про виконавче провадження, яка отримана банком з Єдиного реєстру виконавчих проваджень станом на 30 березня 2017 року, вбачається, що виконавче провадження веде державний виконавець Бенещук Л.В. На даний час рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області не виконано, державним виконавцем Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 не стягнуто заборгованість з ОСОБА_3 в користь АТ «БМ Банк». Вважає, що державний виконавець не вживала належних заходів щодо розшуку майна та доходів боржника і не вживала заходів для реалізації такого майна для погашення боргу.

Просить визнати незаконними дії (бездіяльність) державного виконавця Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №45081554 про стягнення в користь АТ «БМ Банк» з ОСОБА_3 48587,93 заборгованості та судового збору в сумі 485,88 грн., які полягають у неналежному здійсненні заходів з розшуку майна і доходів боржника та неналежному здійсненні заходів примусового стягнення боргу.

Представник скаржника в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд скарги в її відсутності, скаргу підтримує повністю.

Головний державний виконавець Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності за наявними матеріалами справи. Вимоги скарги заперечила та надала копію матеріалів виконавчого провадження для приєднання до матеріалів справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 387 ЦПК України Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2014 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області, видано виконавчий лист № 161/12735/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 в користь ВАТ «БМ Банк» боргу в сумі 48587,93 грн., витрати по сплаті судового збору 485,88 грн.

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження, 16 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 в користь ВАТ «БМ Банк» боргу в сумі 48587,93 грн., витрати по сплаті судового збору 485,88 грн.

З наданої суду копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в ході виконання було вчинено виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Перевірено майновий стан боржника, шляхом направлення відповідних запитів та встановлено, що боржник ОСОБА_3 працює в ПАТ «Євробанк».

Постановою від 13 березня 2015 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника встановлено з усіх видів заробітку (доходу), заробітної плати, що належить до виплати 54011,19 грн. після відрахування податків щомісячно проводити утримання в розмірі 20 % до погашення боргу.

Однак, ПАТ «Євробанк» повернуло без виконання вказану постанову державного виконавця, оскільки боржника ОСОБА_3 28 жовтня 2014 року звільнено.

В подальшому, державним виконавцем здійснювалось направлення ряду запитів з метою встановлення місця реєстрації, проживання боржника, про наявність належного йому на праві власності майна.

Постановою від 16 вересня 2016 року головним державним виконавцем Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 оголошено розшук із затриманням транспортного засобу, належного боржнику ОСОБА_3

Здійснено запит щодо встановлення наявності рухомого майна, сільськогосподарської (будівельної) техніки, земельних ділянок, що зареєстровані за боржником, а також щодо наявності у боржника закордонного паспорту.

Актом державного виконавця від 25 грудня 2016 року встановлено, що боржник за місцем реєстрації не проживає, майна на праві власності не виявлено.

Державний виконавець зверталася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 04 травня 2017 в задоволенні подання відмовлено.

Державний виконавець зверталася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2017 року подання задоволено.

В 2017 році в результаті повторних запитів встановлено, що боржник ОСОБА_3 на обліку в ПФУ як особа, яка отримує пенсію, не перебуває, за трудовим та цивільно-правовими договорами не працює, інформація про джерела отримання його доходів відсутня, інформація про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах України - відсутня.

Тобто, державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду були вчинені всі обовязкові виконавчі дії, передбачені законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скаржником не доведено в судовому засіданні обставин порушення субєктом оскарження вимог закону при виконанні рішення суду, не встановлено бездіяльності державного виконавця і під час судового розгляду, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на дії (бездіяльність) державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.