Справа №333/1474/17
Пр. № 2/333/1236/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який окремо проживає окремо від неї, та встановлення порядку прийняття його участі у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з даним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, який під час судового розгляду був уточнений. Свої вимоги мотивує наступним. Він з 24.04.2010 р. по 25.01.2016 р. перебував у шлюбі з відповідачкою. Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач зазначає, що після розлучення відповідачка різними способами, перешкоджає спілкуватись з рідним сином та брати участь у його вихованні, вона навіть звернулась із заявою до дитячого садка, який відвідує їх син, із заявою про заборону батьку забирати дитину із садочка. Позивач вказує, що він офіційно працює, за місцем роботи характеризуюся позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався, в звязку з чим немає підстав для обмеження його спілкування з рідним сином. На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд встановити графік побачень з дитиною: щосуботи в період часу з 10-00 год. до 13-00 год., без присутності матері, в тому числі за місцем проживання батька.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги визнали та не заперечували відносно їх задоволення.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_6 підтримала уточнені позовні вимоги та не заперечувала відносно їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, думку неповнолітньої дитини ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

ОСОБА_7 ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2016 р. розірваний (а.с. 20). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЖС №334026.

Сторонами в судовому засіданні визнана та обставина, що їх малолітня дитина ОСОБА_1, після розлучення мешкає з матірю позивачем по справі, а також те, що між сторонами існують напружені відносини та суперечки з приводу виконання ними батьківських обовязків щодо їх малолітнього сина, а також відсутність узгодженої позиції щодо графіка побачень батька із сином. Дані обставини підтверджені також, наданими в судовому засіданні, пояненнями свідків: ОСОБА_8 (цивільна дружина позивача по справі), ОСОБА_9 (подруги відповідача), ОСОБА_10 (рідня тітка відповідачки).

ОСОБА_7 обстеження умов проживання, складеного 10.07.2017 р. працівниками Відділу (служби) у справах дітей Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, за місце проживання батька малолітнього ОСОБА_1 позивача, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, б. 25, кв. 67, створені задовільні умови для виховання та перебування малолітньої дитини.

ОСОБА_7 обстеження умов проживання, складеного 26.06.2017 р. працівниками Відділу (служби) у справах дітей Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, за місце проживання малолітнього ОСОБА_1, який мешкає разом з матірю ОСОБА_2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, б. 3, створені належні умови для виховання та перебування малолітньої дитини.

ОСОБА_7 висновку Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 26.09.2017 р. №1782/01-26, останній вважає за доцільне встановити позивачу побаченн з малолітнім сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щопятниці з 16-30 год. до 19-30 год, або в будь-який інший день та час за домовленністю батьків.

Малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, поясненив в судовому засіданні, в присутності законного представника та психолога, що він не заперечує відносно побачень з батьком у вихідний день, один раз на тиждень.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, набула чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 5 Хартії прав сім'ї (22.10.1983 р.) визначає „оскільки батьки дали життя своїм дітям, вони мають первинне і невід'ємне право виховувати їх; отже їх слід вважати первинними і головними вихователями власних дітей".

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

ОСОБА_7 із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7,141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питанні виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Крім того, згідно з ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Зважаючи на вищенаведені норми Закону та обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність встановлення графіку побачень батька позивача по справі з малолітнім сином ОСОБА_1, оскільки в позасудовому порядку сторони вирішити вказаний спір не змогли.

Враховуючи малолітній вік дитини ОСОБА_1, його думку та інтереси, узгоджену позицію сторін по справі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та встановити наступний графік побачень позивача з малолітнім сином: щосуботи, в період з 10-00 год. до 13-00 год., без присутності матері, в тому числі за місцем проживання батька.

Керуючись Конвенцією про права дитини, Хартією прав сім'ї, ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який окремо проживає окремо від неї, - задовольнити.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення графіку спілкування з ним: щосуботи, в період з 10-00 год. до 13-00 год., без присутності матері, в тому числі за місцем проживання батька.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова