Номер провадження: 22-ц/785/4401/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Журавльова О.Г.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року, -

встановила:

19 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.05.2008 року в сумі 38034,10 швейцарських франків та пені в розмірі 45012,56 гривень, що утворилась станом на 09.04.2015 року внаслідок невиконання відповідачами умов даного договору та договору поруки.

В свою чергу 01 вересня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати яка утворилась при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2013 року, в розмірі 122314,33 гривні та закриття договору про надання споживчого кредиту № 0 від 26.05.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, у звязку з виконанням даного договору 03.07.2014 року.

Посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси № 522/16154/13 з ОСОБА_2, ОСОБА_3 вже було солідарно стягнуто 902190,24 гривень заборгованості, внаслідок невиконання умов кредитного договору № 0 від 26.05.2008 року, забезпеченого порукою.

Зазначене рішення суду було виконане відповідачами 03.07.2014 року з переплатою банку 122314,33 гривень, що свідчить про закриття кредитного договору у звязку з його виконанням. Однак, наразі, банк, як вважають позивачі по зустрічному позову, має намір отримати можливість повторного стягнення боргу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.05.2008 року в сумі 38034,10 швейцарський франків та пені в розмірі 45012,56 гривень відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_2 суму переплати, яка утворилась при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2013 року, в розмірі 122314,33 гривні.

Закрито договір про надання споживчого кредиту № 0 від 26.05.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, у звязку з виконанням даного договору 03.07.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу у якій просять рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк»у повному обсязі, та стягнути з відповідачів на користь банку понесені судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає її такою, що підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позову і задовольняючи зустрічні позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідачі повністю виконали боргові зобовязання по кредитному договору від 26 травня 2008 року і навіть здійснили зайві виплати, щоперевищили суму боргових зобовязань.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

У відповідності до п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи;

Порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 травня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2І було укладено кредитний договір. Згідно до якого позивач надав їй кредитні кошти у сумі 129330 швейцарських франків зі сплатою за користування кредитом 9,49 % річних з подальшою зміною процентної ставки відповідно до умов договору строком до 28 травня 2018 року. У подальшому додатковою угодою від 13березня 2009 року термін погашення кредитуподовжено до 28 травня 2023 року.

За належне виконання боргових зобовзань позичальником поручився ОСОБА_3 по договору поруки від 26 травня 2008 року.

У визначені графіком погашення боргу строки ОСОБА_2 платежі не вносила у звязку з чим утворилась заборгованість із позовною заявою про стягнення якої банк звернувся з позовом до суду.

2 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалене рішення про стягнення з боржника і поручителя солідарно на користь банку суми заборгованості.

Рішення суду було виконане станом на 3 липня 2014 року.

При цьому суд зазначив, що вносячи платежі на покриття боргу по кредиту, позичальник і поручитель свої дії не узгоджували, а тому допустили переплату суми боргу, не врахувавши тих обставин, що з моменту стягнення суми боргу і до дня повного його погашення залишалась непогашеною сума основного боргу, на яку нараховувались проценти за користування кредитом та штрафи за прострочення сплати чергових платежів.

Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, ухвалене на певну дату, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання погашення кредиту, передбаченого умовами договору та Цивільним кодексом України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору.

Кредитний договір продовжує свою дію до повного виконання зобовязань боржником і поручителем.

Відповідачами не погашено заборгованість по нарахованим відсоткам за період з 13 грудня 2013 рокау до виконання рішення суду 13 січня 2015 року.

Яка вбачається із виписок банку про надходження платежів від відповідачів на погашення заборгованості по кредитному договору, банком враховані усі суми, що були внесені відповідачами.

Непогашеними залишились: кредитна заборгованість у сумі 30883, 65 швейцарських франків; 7150, 45 швейцарських франків заборгованість по процентах; 7321, 50 грн пеня за прострочення сплати кредиту; 37691 грн пеня за прострочення сплати процентів.

Отже висновки районного суду про погашення заборгованості по кредитному договору та наявність переплати коштів на виконання умов кредитного договору - не відповідають фактичним обставинам справи, а тому колегія апеляційного суду приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову і відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись: ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.3, 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» кредитну заборгованість 30883, 65 швейцарських франків; 7150, 45 швейцарських франків заборгованість по процентах; 7321, 50 грн пеня за прострочення сплати кредиту; 37691, 06 грн пеня за прострочення сплати процентів.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати, з кожного по 3836 грн ( 1827 грн судовий збір у суді першої інстанції, та 2009 грн судовий збір у суді апеляційної інстанції).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6