УХВАЛА

17 липня 2017 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину та оголошення розшуку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не нижче 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку у звязку з навчанням дитини, починаючи з моменту предявлення позову до закінчення учбового закладу, тобто до 01.07.2018 р.; оголосити розшук відповідача ОСОБА_2 та доручити виконання Сватівському районному відділу поліції, стягнути з відповідача всі судові витрати.

Ознайомившись з даною позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 5-7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто, вирішення питання щодо стягнення з батьків аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, залежить від можливості батьків надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Крім того, як роз'яснено в пункті 17 вказаної постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Тому в позовній заяві мають бути зазначені та до неї долучені документи, які б підтверджували наявність обовязку відповідача утримувати свого повнолітнього сина, якими повинні бути документи, які підтверджують те, що: відповідач має регулярний дохід, розмір цього доходу, позивач потребує матеріальної допомоги у звязку із продовженням навчання (витрати на підручники, проїзд, харчування тощо).

Крім того, відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Таким чином, право на звернення з поданням про оголошення розшуку боржника має державний виконавець, а не стягувач, що узгоджується з положеннями ст. 375 ЦПК України. Тому позивачу слід викласти позовні вимоги відповідно до вимог законодавства.

Зазначені недоліки є суттєвими та перешкоджають відкриттю провадження по справі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається з наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У зв'язку з наведеним, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, суддя-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину та оголошення розшуку, - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді.

Розяснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у строк, зазначений в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М.Осіпенко