Справа № 199/2776/17
09 листопада 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа: четверта Дніпровська державна нотаріальна контора,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що його батько ОСОБА_3 помер 09 серпня 2016 року, після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить не рухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 та гараж літ. Ж-1 по вулиці Універсальній, 1 в місті Дніпрі. Позивач як спадкоємиць першої черги звернувся до четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідач по справі є племінником ОСОБА_3, який в свою чергу також звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вищевказана квартира АДРЕСА_2, належить на праві спільної власності, батьку позивача, ОСОБА_4, бабусі ОСОБА_5. яка померла 12.07.2001 року., та діду ОСОБА_6, який помер 22.03.2003 року. Гараж належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про права власності від 19.02.1999 року., виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 19.02.1999р., № 64/14, зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі Г-39, за реєстровим № 781-380.
Батько позивача ОСОБА_4, якій помер 09.08.2016 року є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 12.07.2001 року., та батька ОСОБА_6, який помер 22.03.2003 року, за заповітом від 19.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 5-125, прийняв спадщину, але за життя не встиг належним чином оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, у звязку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2, та гараж літ. Ж- 1 по вулиці Універсальна, 1, у дворі, місто Дніпро.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька, ОСОБА_4, якій помер 09.08.2016 року.
Відповідно до норм ст. 1269 ЦК України позивачем була у встановлений законом строк подана заява про прийняття спадщини до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори.
До спадкового майна входить гараж літ. Ж-1 - загальною площею 32,1 кв.м., який належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про права власності від 19.02.1999 року., виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 19.02.1999р., № 64/14, зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі Г-39, за реєстровим № 781-380. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено спадкодавцем.
Крім того, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної власності, спадкодавцеві ОСОБА_4, його матері ОСОБА_5, яка померла 12.07.2001 року., та ОСОБА_6, який помер 22.03.2003 року, згідно дублікату свідоцтва про права власності від 25.03.2004 року., виданого ВАТ Дніпропетровський завод з ремонту пасажирських вагонів, згідно з розпорядженням № 1436 від 25.03.2004 р„ зареєстрованого КП МБТІ ДОР в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим № 6083795.
ОСОБА_4, якій помер 09.08.2016 року, та ОСОБА_6, померлий 22.03.2003 року,були спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.07.2001 року.
Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на час відриття спадщини після смерті ОСОБА_5, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Судом встановлено, що відповідно до копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, в шестимісячний строк звернувся її син, ОСОБА_4. Інший спадкоємець першої черги, чоловік спадкодавця ОСОБА_6, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, судом не встановлено. Таким чином, після смерті ОСОБА_5, спадкоємцям за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стало належати по 1/6 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом.
ОСОБА_6, помер 22.03.2003 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини спірної квартири, яку за заповітом від 19.03.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 5-125, згідно чинного законодавства прийняв ОСОБА_4. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_6 та які б прийняли її у встановленому законом порядку, судом не встановлено. Таким чином, після смерті ОСОБА_6, спадкоємцю за заповіту ОСОБА_4 стала належати по 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за заповітом. Проте, ОСОБА_4 не встиг оформити своїх спадкових прав та зареєструвати своє право власності в порядку спадкування за законом та заповітом, що стало перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі.
Отже, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, також входить до спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 Таким чином, необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті Батька, ОСОБА_4О, за позивачем на спірне нерухоме майно.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який також подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, є племінником спадкодавця, а тому відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України за правом представництва є спадкоємцем другої черги.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 прийнята позивачем як спадкоємцем першої черги, то відповідач, як спадкоємець другої черги за правом представлення, право на спадкування після смерті дядька не отримав.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню та за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 09 серпня 2016 року, на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 83,1 кв.м, житловою площею 49,8 кв.м., та на гараж літ. Ж- 1 по вулиці Універсальна, 1, місто Дніпро, загальною площею 32,1 кв.м.
Керуючись ст.ст. 5,10,88,212-218,224 ЦПК України, ст.ст.548,549 ЦК України ( в редакції 1963 року) ст. ст.1261,1268 ЦК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 09 серпня 2016 року, на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 09 серпня 2016 року, на гараж літ. Ж-1 загальною площею 32,1 кв.м. по вулиці Універсальній,1 в місті Дніпрі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя