Справа № 404/1579/17
Номер провадження 2/404/1759/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 13 в будинку № 13 корпус 2 по вул. Юрія Коваленка (вулиця Маршала Конєва) в м. Кропивницькому (місто Кіровоград) після смерті ОСОБА_2, померлої 14.04.2016 року, належної їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 12.03.2001 року по р. 388 та зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної експертизи 13.03.2001 року за № 21391/130; а також скасувати заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 8058365 від 13.10.2008 року, зареєстровану реєстратором Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області щодо вищевказаної квартири на підставі повідомлення 82 від 15.04.2003 року приватного нотаріуса ОСОБА_3 вх. 398, яка є в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14.04.2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали договір довічного утримання. Відповідно до умов договору довічного утримання сторони дійшли згоди, що ОСОБА_2 відчужувач, передає у власність ОСОБА_4 набувачуАДРЕСА_1 по вулю Маршала Конєва, 13, корп. 2 у м. Кіровограді. А набувач зобовязалася довічно утримувати ОСОБА_2. У разі смерті набувача майна обовязки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужувана за цим договором квартира. У звязку з нотаріальним посвідченням договору довічного утримання, нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири до припинення чи розірвання вказаного договору. ОСОБА_4, яка є матірю позивача, 23.04.2015 року померла. Після її смерті відкрилася спадщина за складеним за її життя заповітом. У встановлений законом порядку позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, проте йому було відмовлено. В обґрунтування Постанови про відмову у видачі свідоцтво про право на спадщину нотаріус послався на той факт, що в результаті вивчення поданого спадкоємцем правовстановлюючого документа на спірну квартиру договору довічного утримання, було виявлено, що право власності на квартиру належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а у набувача право власності на цю квартиру не наступило, оскільки нею не виконані приписи ст. 227 ЦК України. За життя ОСОБА_2 заповіт не складала. Договір довічного утримання є припиненим у звязку із смертю відчужувача та набувача та є таким, за яким не відбувся перехід права власності від власника до набувача, у звязку із чим підлягає і скасуванню заборона на відчуження квартири, що була накладена приватним нотаріусом при його посвідченні.

Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача надала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 14.04.2003 року між ОСОБА_2 (далі відчужувач) та ОСОБА_4 (далі набувач) укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 926 (а.с. 9).

Згідно п. 1 вищевказаного договору відчужувач передає у власність ОСОБА_4 належну їй на праві приватної власності квартиру № 13, що знаходиться у м. Кіровоград по вул. Маршала Конєва, 13, корп. 2, взамін чого набувач зобовязалася надати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення.

Вказана в договорі квартира належить відчужувачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 12.03.2001 року № 388, та зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 13.03.2001 року за № 21391/130 (п. 2 договору довічного утримання). Зазначене також підтверджується архівною довідкою № 15134, виданої 30.10.2015 року ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 27).

Відповідно до п. 11 договору довічного утримання у разі смерті набувача майна обовязки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира.

Також в договорі довічного утримання зазначено, що 14.04.2003 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням цього договору довічного утримання накладається заборона відчуження зазначеної в договорі кватири, яка належить ОСОБА_2 до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Зазначене також підтверджується відповіддю Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 21.02.2017 року № 147/02-02 (а.с. 21) та повідомленням про накладення заборони відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 22).

23.04.2015 року померла ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 208629, видане Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, 24.04.2015 року (а.с. 10).

За життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру № 92, корп. 1, буд. 20 у м. Кіровограді по вул. Космонавта Попова, та належну їй на праві приватної власності квартиру, під № 13, корп. 2, буд. 13 у м. Кіровограді по вул. Маршала Конєва, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено заповіт від 16.12.2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 833 (а.с. 12).

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Проте постановою від 17.12.2015 року за № 185/02-31 приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру під № 13, корп. 2, буд. 13 у м. Кіровограді по вул. Маршала Конєва , після смерті 23.042015 року його матері ОСОБА_4 (а.с. 14-15). Постанова мотивована тим, що позивачем не надано належного правовстановлюючого документа для оформлення заявленого спадкового майна після смерті матері.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 після укладення договору довічного утримання, в порушення умов договору, а також ст. 227 ЦК УРСР, не зареєструвала вказаний договір в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації, а відтак не набула права приватної власності на спірну квартиру.

Водночас, згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 224136, виданого 14.04.2016 року Відділом державної реєстрації смертей по м. Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, 14.04.2016 року померла ОСОБА_5 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй квартиру під № 13, що знаходиться по вул. Маршала Конєва, 13, корп. 2 у м. Кіровограді.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5.

Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 17.10.2016 року за № 133/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, після смерті ОСОБА_2 (а.с. 18). Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано правовстановлюючого документа для оформлення заявленого спадкового майна, що знаходиться у м. Кропивницький по вул. Коваленка Юрія (Маршала Конєва), квартира № 13, буд. № 13, корп. 2 після смерті ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ОСОБА_5, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 19.11.2016 року, наданого Подільським районним у м. Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 33).

Згідно свідоцтва про народження серії ЯУ № 121767 від 25.03.1950 року матірю ОСОБА_6 є ОСОБА_2 (а.с. 32).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 333087 виданого 04.03.1974 року Міським відділом ЗАГСу м. Кіровограда, матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 (а.с. 34).

Таким чином, ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_1.

За довідкою № 769 від 02.06.2016 року, виданої Обєднанням житлово-будівельних кооперативів, ОСОБА_2 проживала у м. Кіровограді у квартиру АДРЕСА_2 та була зареєстрована з 28.03.2001 року по день смерті 14.04.2016 року. На день її смерті разом з нею буди прописані та проживали її внук ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Стаття 1273 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Суд враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у приватного нотаріуса Кіровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на вищевказане спадкове майно.

Крім того, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог щодо скасування заборони відчуження квартири № 13 по вул. Юрія Коваленка (вулиця Маршала Конєва), буд. 13, корп. 2 в м. Кропивницькому (місто Кіровоград)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 14.04.2016 року на квартиру № 13 в будинку № 13 корпус 2 по вул. Юрія Коваленка (вулиця Маршала Конєва) в м. Кропивницькому (місто Кіровоград), належної померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 12.03.2001 року по р. 388 та зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної експертизи 13.03.2001 року за № 21391/130.

Скасувати заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 8058365 від 13.10.2008 року, зареєстровану реєстратором Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області щодо квартири № 13 в будинку № 13 корпус 2 по вул. Юрія Коваленка (вулиця Маршала Конєва) в м. Кропивницькому (місто Кіровоград) на підставі повідомлення 82 від 15.04.2003 року приватного нотаріуса ОСОБА_3 вх. 398, яка є в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда