АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/3585/16-ц Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження: №22-ц/791/1723/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго", на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (після зміни найменування приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго") в особі філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив: поновити його на посаді начальника окремої команди відомчої воєнізованої охорони ПАТ "Укргідроенерго"філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" з 08.11.2016р."; стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату з 08.11.2016р. по день винесення рішення за час вимушеного прогулу; стягнути моральну шкоду в розмірі 3000грн.

Позов обґрунтував наступним. 05 червня 2013р. він прийнятий на посаду помічника начальника караулу ПАТ "Укргідроенерго" філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" (наказ № 98-к від 05.06.2013р.). 14 листопада 2013 року переведений на посаду начальника окремої команди відомчої воєнізованої охорони підприємства (наказ № 220-к від 14.11.2013р.). 17 жовтня 2016 року профспілковий комітет надав згоду на його звільнення, посилаючись на систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку (п.3 ст.40 КЗпП України). З 18 жовтня по 04 листопада 2016 року включно він перебував на лікарняному. 07 листопада 2017 року був звільнений на підставі п.3 ст.40 КЗпП України згідно наказу № 230-к від 04 листопада 2016 року, з яким він не згоден. Наказ вважає незаконним, оскільки він не порушував трудову дисципліну, виконував всі покладенні на нього обов'язки.

Оскаржуваним рішенням від 18 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено позивача на посаді начальника окремої команди відомчої воєнізованої охорони ПАТ "Укргідроенерго" філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" з 08.11.2016 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08.11.2016 року по 18.08.2017 року (по день винесення рішення) в розмірі 28687,81грн. з подальшим утриманням податків та обов'язкових платежів, а також моральну шкоду в розмірі 3000грн.

Рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за 1 місяць в розмірі 7423,73 грн. з подальшим утриманням податків та обов'язкових платежів підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2М, діюча в інтересах ПАТ "Укргідроенерго", просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимогу повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи. Зокрема, зазначила, що суд першої інстанції необґрунтовано вказав про непроведення службового розслідування, оскільки трудовим законодавством не передбачено, що передумовою дисциплінарного стягнення є службове розслідування. Крім того, ст.57, ч.2 ст.59 ЦПК України визначено, що будь-які фактичні дані є доказами по справі, а тому проведення розслідування не є обов'язковим в даному випадку. Також вказала, що твердження суду про обмеження трудових прав позивача шляхом ненадання можливості надати позивачем письмових пояснень не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, всупереч внутрішнім нормативним документам, з якими позивач ознайомлений, суд першої інстанції визначив правомірність знаходження на території філії ГЕС власної зброї позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно трудової книжки ОСОБА_3 серії БТ- ІІ № 0956892 останнього прийнято 05.06.2013р. на посаду помічника начальника караулу філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" ПАТ "Укргідроенерго" (наказ № 98-к від 05.06.2013 року), а 14.11.2013р. переведений на посаду начальника окремої команди відомчої воєнізованої охорони підприємства (наказ № 220-к від 14.11.2013р. директора вказаного підприємства) (а.с.3-зворотний бік).

Із наказу директора філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" ПАТ "Укргідроенерго" № 49 від 25.02.2016р. вбачається, що з метою охорони природного відтворення біоресурсів у водному об'єкті та забезпечення необхідної трудової дисципліни, організаційних та економічних умов для високопродуктивної праці наказано звернути увагу всіх працівників на існуючу заборону вилову риби на підконтрольній відповідачу території. У випадку допущення працівником філії браконьєрського вилову риби, вважати грубим порушенням виробничої та трудової дисципліни, що в подальшому, відповідно до п.22 Додатку 5/5 Колективного договору, потребує звільнення. Вказано, що ОСОБА_3 наказано організувати відповідний контроль за роботою підлеглих працівників щодо належного контролю за забезпеченням надійної охорони споруд заборонених зон філії, дотримання встановленого внутрішньооб'єктового режиму на філії та відповідний контроль щодо заборони вилову риби на підконтрольній території філії (а.с.81).

Із доповідної записки заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 26.09.2016р. вбачається, що в ході проведення службового розслідування по факту розкрадання мідних повітропроводів системи пневмогосподарства повітряних вимикачів ОСОБА_3 не було проявлено активної участі у розслідуванні даного факту, а також має порушення посадової інструкцій та положення №23 "Про окрему команду відомчої воєнізованої охорони". На підставі вказаних посадової інструкції та положення № 23 ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_3 слід притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника ОК ВВО ОСОБА_3 у вигляді винесення догани (а.с.54).

Згідно наказу від 28.09.2016р. № 205-к директора філії ОСОБА_3, як начальнику окремої команди відомчої воєнізованої охорони, оголошено догану за невиконання своїх посадових обов'язків, а саме, за неналежну організацію надійної охорони об'єктів охорони та збереження майна Каховської ГЕС. Підставою вказаної догани є: акт службового розслідування інциденту зникнення майна від 19.09.2016р., доповідна записка заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 26.09.2016р., пояснення начальника ОКВВО ОСОБА_3 від 26.09.2016р. (а.с.4).

У провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області знаходилася справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Укргідроенерго" про скасування дисциплінарного стягнення. Рішенням вказаного суду від 24.01.2017р. відмовлено в задоволенні позову про скасування дисциплінарного стягнення накладеного на підставі наказу №205-к від 28 вересня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 квітня 2017 року (а.с.33-40).

Із посадової інструкції № 22 для начальника окремої команди відомчої воєнізованої охорони філії "Каховська ГЕС" (термін дії: 17.12.2014р. по 17.12.2017р.) вбачається, що начальник:

--- призначається наказом директора ГЕС за погодженням з генеральним директором ПАТ "Укргідроенерго", департаментом фізичного захисту, режиму та безпеки ПАТ "Укргідроенерго". Звільняється наказом директора ГЕС;

--- п.2.1. забезпечує організації надійної охорони об'єктів ГЕС особовим складом окремої команди ВВО;

--- п.2.3. забезпечує дотримання встановленого на ГЕС внутрішньо-обєктового режиму та перепусткової системи, приймає участь у розробці заходів по їх вдосконаленню, контролює їх виконання;

--- п.2.5. забезпечує належну організацію караульної служби, службової підготовки особового складу команди та ретельного виконання ними службових обов'язків;

--- п.2.8. забезпечує дотримання працівниками окремої команди ВВО кримінального і адміністративного законодавства;

--- п.2.9. забезпечує належне утримання та експлуатацію службових приміщень, оформлення їх наочними посібниками та необхідним обладнанням;

--- п.2.11. здійснює заходи щодо забезпечення законності та дисципліни у службовій діяльності працівників, їх особистої безпеки під час виконання службових обовязків, організовує взаємодію з правоохоронним органами;

--- п.2.16 щоденно підводить підсумки служби караулів, приймає рішення по усуненню виявлених недоліків, про що доповідає директору ГЕС (а.с.5-9).

Відповідно до листка непрацездатності ОСОБА_5 АДВ №810149 ОСОБА_3 в період часу з 18.10.2016 року по 04.11.2016 року (пятниця) перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.101).

Згідно наказу директора філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" ПАТ "Укргідроенерго" № 230-к від 04.11.2016 року ОСОБА_3 звільнено з 07.11.2016 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку (п.3 ст.40 КЗпПУ). В даному наказі зазначено таке.

Підставами прийняття такого рішення є:

--- доповідна записка заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 26.09.2016 року;

--- пояснення начальника окремої бригади відомчої воєнізованої охорони ОСОБА_6 від 26.09.2016р.;

--- наказ № 205-к від 28.09.2016 року "Про накладення дисциплінарного стягнення";

--- акт про виявлення рибальських снастей від 16.10.2016 року;

--- акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 17.10.2016р.;

--- доповідна записка заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 17.10.2016 року;

--- акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 17.10.2016р.;

--- протокол № 23 від 17.10.2016 року засідання профкому та адміністрації Каховської ГЕС (а.с.62).

Згідно акту про відмову від підпису про ознайомлення з наказом від 07.11.2016р позивач відмовився від підпису про ознайомлення з наказом № 230-к від 04.11.2016 року (а.с.63).

Із акту про виявлення рибальських снастей від 16.10.2016р. вбачається, що під час проведення 16 жовтня 2016 року негласної перевірки караульного приміщення, доступ до якого мають тільки працівники ОКВВО та особисто начальник ОКВВО, виявлено, що під підвісною стелею караульного приміщення зберігаються рибальські снасті, а саме: бамбукові палки з пропускними кільцями 8 штук та бамбуковий спінінг з котушкою, ліскою та гаком 1 штука. Положеннями Колективного договору пронесення, використання та зберігання рибальських снастей для браконьєрського вилову риби на території філії визнається грубим порушенням трудової і виробничої дисципліни (а.с.56).

Згідно доповідної записки заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 17.10.2016 року в ході проведення перевірки караульного приміщення ОК ВВО 16.10.2016р. під підвісною стелею було виявлено рибальські снасті, також вказано, що факт наявності рибальських снастей на території станції неприпустимий, зважаючи на те, що доступ в караульне приміщення мають лише співробітники ОКВВО, а власника заборонених засобів ловлі риби встановити немає можливості, то простежується порушення начальником ОК ВВО п.п. 2.3, 2.5, 2.8, 2.9, 2.11, 2.16 посадової інструкції, також порушення п.6.3, 6.3.1 Положення №23 про окрему воєнізовану відомчу охорону, до того ж ОСОБА_3 заніс на територію філії особисту зброю (травматичний пістолет) (а.с.57).

Згідно акту фіксації відмови від надання письмових пояснень від 17.10.2016р. ОСОБА_3 відмовився від надання письмових пояснень про виявлення рибальських снастей під підвісною стелею караульного приміщення охорони (а.с.58).

Із подання до профспілкового комітету підприємства про надання згоди на звільнення працівника за ініціативою роботодавця № 5/1332 від 17.10.2016р. вбачається, що у зв'язку із систематичним невиконанням начальником ОК ВВО ОСОБА_3 своїх посадових обов'язків запропоновано розглянути вказане подання на засідання профспілковому комітету та дати згоду на його звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.60).

Згідно протоколу №23 розширеного засідання профспілкового комітету та адміністрації Каховської ГЕС від 17.10.2016р. 8 членів профкому вирішили погодити звільнення ОСОБА_3 згідно подання та інших документів. На вказаному засіданні було зачитано доповідну записку заступника директора ОСОБА_4 від 17.10.2016р, акт про виявлення рибальських снастей від 16.10.2016 року. Саме відповідно до вказаних документів адміністрація пропонує звільнити позивача за систематичне неналежне виконання своїх посадових обовязків (а.с.61).

Згідно акту фіксації відмови від надання письмових пояснень від 17.10.2016р. ОСОБА_3 відмовився від надання письмових пояснень про внесення особистої зброї на територію філії (а.с.59).

Із витягу з "Інструкції з внутрішньооб'єктового та пропускного режиму, роботи бюро перепусток філії "Каховська ГЕС" ПАТ "Укргідроенерго"" від 11.05.2017р. вбачається:

--- п.6.1.5 не допускається знаходитись на території забороненої зони ГЕС з вогнепальною, газовою та холодною зброєю, пристроями для відстрілу патронів, споряджених гумовими снарядами несмертельної дії, за виключенням працівників відомчої воєнізованої охорони ГЕС під час виконання службових обов'язків;

--- п.6.1.12 заборонено ввезення особистих матеріальних цінностей для тимчасового зберігання на території забороненої зони ГЕС.

Відповідно до п.6.2.1. Положення №23 про окрему команду відомчої воєнізованої охорони філії "Каховська ГЕС ім. П.С. Непорожнього" ПАТ "Укргідроенерго" зброя та боєприпаси, які не обліковуються на озброєнні відомчої воєнізованої охорони, заборонені до зберігання, пронесення та використання на території та приміщеннях ГЕС (а.с.141-171).

Згідно дозволу № 297/1315, виданого 31.01.2008р. на ім'я ОСОБА_3, останній має право зберігання, носіння спецзасобу ПМД к.9мм № ХК- р.в. терміном до 18.09.2018р. (а.с.100).

У пояснювальних записках ОСОБА_7 від 17.10.2016р. вказано, що він особисто впевнений, що ОСОБА_3 знаходився на території Каховської ГЕС 17.10.2016р. із зброєю, чим порушив Інструкцію з внутрішньооб'єктового режиму (а.с.117)

Із доповідної записки від 17.10.2016р. директора філії "Каховської ГЕС" ОСОБА_8 до заступника генерального директора з питань режиму та безпеки ПАТ "Укргідроенерго" вбачається, що враховуючи, що ОСОБА_3 протягом цього року вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежну організацію надійної охорони, директор філії просив погодити розірвання трудового договору із начальником ОК ВВО ОСОБА_3 відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.114).

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п.5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Із положень ст.43 КЗпП України вбачається, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 і п.п.2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше 1 місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 22. Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП Україниправила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Під час судового засідання у суді першої інстанції позивач заперечував проти показань відповідача та наявних у матеріалах справи документах щодо актів та доповідних записок та дав пояснення, що про своє звільнення і виявлення рибальських снастей він дізнався лише на нараді 17.10.2016р. На нараді йому було повідомлено про його майбутнє звільнення у зв'язку із виявленням рибальських снастей у неділю, 16.10.2016р., під час негласної перевірки, в той час, коли в нього був вихідний і він був вдома. Після цього він на цій нараді звернувся із вимогою про проведення службового розслідування з цього приводу, оскільки про походження цих снастей він нічого не знає і не має ніякого відношення до їх появлення. Проте, його вимога була проігнорована. Після чого ОСОБА_8 покинув нараду, при цьому останній дав розпорядження начальнику караулу, щоб він прийняв у позивача зброю, оскільки позивач знаходився у збудженому стані (на думку ОСОБА_8Г.). ОСОБА_3 відмовився від здачі наявної у нього зброї, оскільки вона його особиста та він має на неї дозвіл. Після цього позивачу було запропоновано надати письмові пояснення з приводу звільнення, але він відмовився він їх надання, знаходився на робочому місці до кінця робочого дня та на наступний день знаходився на стаціонарному лікуванні з 18.10.2016 року по 04.11.2016 року. На наступний робочий день після перебування на лікуванні позивач з'явився на роботу та звернувся до ОСОБА_8 із пропозицією власного звільнення за згодою сторін, на що ОСОБА_8 погодився, однак, через деякий час позивача знов було запрошено у кабінет до ОСОБА_8, де йому, за присутності ОСОБА_5, ОСОБА_9, було повідомлено про звільнення за невиконання своїх обов'язків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з встановленого факту обмеження трудових прав позивача, що виявилось у проведенні відповідачем дій по зясуванню вини позивача в порушенні своїх обовязків, отриманні згоди профспілкового комітету на звільнення в необґрунтовано скорочені строки, 1 день. Виходив з того, що відповідач не мав законних підстав для звільнення позивача згідно п.3 ст.40 КЗпП України, тобто не мав підстав, які б належним чином підтвердили факт саме систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та поновлення на вказаній посаді з 08.11.2016 року. Також виходив з необхідності виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 28687,81грн. Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., суд виходив з того, що наявна така шкода, яка виразилася у звільненні позивача без законної підстави, що призвело до погіршення стану здоров'я, проходження стаціонарного лікування та душевних страждань позивача. Також встановлена наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вина останнього в її заподіянні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він прийшов, повно та всебічно дослідивши зібрані у справі докази. При цьому враховує, що не було проведено за участі позивача, як відповідальної особи, службового розслідування з приводу встановлення обставин виявлення рибальських снастей. При цьому колегія суддів враховує і те, що на час виявлення рибальських снастей (в неділю 16.10.2016 року) у позивача був вихідний і він був вдома, проти цього не заперечував і представник відповідача при апеляційному розгляді справи. Отже, позивач обєктивно не міг запобігти вказаному порушенню. За матеріалами справи вбачається, що відповідач не надав позивачу для огляду вказані рибальські снасті, не дав можливості після цього висловити свою думку. Не видно також подальша доля цих предметів, не доведено чи були вони в наявності взагалі. До того ж сам наказ про звільнення містить лише короткі посилання на доповідні, пояснення та акти та не містить конкретних посилань на порушення позивачем трудової дисципліни, своїх обовязків у конкретний час та місце, а також посилань на систематичне невиконання позивачем без поважних причин своїх обовязків, якщо до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Вказане порушує права працівника на доведення своєї невинуватості, ускладнює оскарження даного наказу.

Також колегія суддів вважає, що посилання відповідача на акт про виявлення рибальських снастей від 16.10.2016р та доповідну записку заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 17.10.2016 року, які зазначають про виявлення рибальських снастей та знаходження позивача на робочому місці з власною травматичною зброєю, не містить у собі підстав для застосування до позивача такого крайнього дисциплінарного стягнення, з урахуванням наказу від 28.09.2016р. про оголошення догани, як звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки в порушення ст.149 КЗпП України не враховано відсутність заподіяної шкоди та будь-яких наслідків, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку та обставини, за яких він вчинений. Позивач визнав, що знаходився на робочому місці зі своєю власною травматичною зброєю, на яку має дозвіл. Про це всі знали, у тому числі керівництво, і ніхто не заперечував. Тобто, виходячи з відносин, які склалися з керівництвом у позивача, останній не мав умислу на порушення трудової дисципліни в цьому конкретному випадку зі зброєю.

Крім того, предметом розгляду профкому було подання директора, в якому не було жодної згадки про рибальські снасті та травматичну зброю, а були лише загальні посилання на порушення внутрішньо-обєктового режиму та пропускної системи. До подання було долучено доповідну записку заступника директора з реконструкції ОСОБА_4 від 17.10.2016 року, в якій йде мова про рибальські снасті та травматичну зброю, а також акт про виявлення рибальських снастей від 16.10.2016 року.

На засіданні профкому було зачитано акти від 16 та 17 жовтня 2016 року, є посилання на виявлені рибальські снасті, є загальні посилання на систематичне невиконання позивачем своїх обовязків, проте немає жодної згадки про травматичну зброю. І в наказі про звільнення немає жодного посилання на виявлену травматичну зброю.

Отже, з урахуванням наведеного вище, можна дійти висновку про те, що хоча знаходження позивача на робочому місці з власною травматичною зброєю, на яку наявний дозвіл, і є формальним порушенням п.6.2. Положення №23 про окрему команду відомчої воєнізованої охорони (а.с.153), але з урахуванням обставин, вказане порушення не є таким, на підставі якого до позивача підлягає застосуванню такий крайній захід дисциплінарного стягнення, як звільнення з роботи.

Стягуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2016 року по 18 серпня 2017 року (день ухвалення рішення суду), суд обґрунтовано виходив з положень ч.2 ст.235 КЗпП України, за якими при поновленні на роботі суд стягує середній заробіток за час вимушеного прогулу. Виходив із середньоденного заробітку позивача в розмірі 350,32грн., що підтверджується наданою відповідачем довідкою про доходи від 04.08.2017 року, а також з того, що позивач працював в цей період на іншому місці роботи, де йому було нараховано з грудня 2016 року по липень 2017 року 43132,03грн., а отримано ним 34721,28грн. (а.с.184).

Колегія суддів враховує, що в цій частині судове рішення позивачем не оскаржується, а згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди слід зазначити таке.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача відбулося з порушенням законодавства, що призвело до погіршення стану здоров'я, у зв'язку з чим позивач проходив стаціонарне лікування, крім того, це також призвело до душевних страждань позивача внаслідок зміни звичайного способу життя і необхідності докласти додаткові зусилля для пошуку іншого місця роботи. Також встановлено протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вина останнього в її заподіянні. Отже, аналізуючи наведене та враховуючи вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає обґрунтованою заявлену позивачем грошову суму на відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, посилання заявника на те, що трудовим законодавством не передбачено проведення службового розслідування, не приймається до уваги, оскільки вину позивача щодо виявлення рибальських снастей наявними у матеріалах справи документами не доведено. Посилання заявника на те, що не були обмежені трудові права позивача також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовані поясненнями сторін та фактичними обставинами справи. Також слід залишити поза увагою й посилання на знаходження позивача на робочому місці з власною травматичною зброєю, що є порушенням внутрішніх нормативних документів, оскільки, як зазначено вище, в наказі про звільнення немає жодного посилання на виявлену травматичну зброю, про такий факт також відсутні посилання і в рішенні профспілкового комітету. Крім того, не може бути підставою для звільнення факт знаходження позивача на робочому місці зі своєю власною травматичною зброєю, на яку наявний дозвіл, про яку всім було відомо і проти чого до випадку з виявленням рибальських снастей не було заперечень з боку керівництва.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго", відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_10

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_11

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1