У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_3 про витребування майна з чужого володіння. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 червня 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/6571/16-ц було визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А., за реєстровим номером № 4380. Однак позивач не може реалізувати своє право власності, оскільки відповідач та члени її сім'ї позбавляють позивача можливості користуватися спірною квартирою. У зв'язку з чим просить витребувати у відповідача квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Відповідачем змінено підстави зустрічного позову та остаточно просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

До суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить зобов'язати ОСОБА_2 та інших, пов'язаних з нею та/або залучених нею осіб, звільнити (висилитись) квартиру АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_2 та іншим, пов'язаним з нею або залучених нею особам, вчиняти вселення, спроби вселення та або будь-які дії, що порушують права ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 3 ст.150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Проте серед видів забезпечення позову, передбачених статтею 150 ЦПК України не передбачено вжиття судом заходу забезпечення позову шляхом виселення та заборону вчиняти вселення.

Враховуючи викладене у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову про відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Є. Арапіна