Номер провадження 2/201/405/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участю секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 19 вересня 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Є.) до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3В.) про звернення стягнення на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень ОСОБА_1 посилався на те, що за договором від 10 березня 2010 року, укладеним між ним та ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4І.), останній зобовязався виконати обсяг робіт з виготовлення кованих художніх огороджень за затвердженим проектом. На виконання умов договору позивач передав ОСОБА_4 в якості авансу 32 000,00 грн. Проте після отримання авансу ОСОБА_4 не приступив до виконання робіт за вказаним договором, тому у 2013 року сторони вказаного правочину досягли згоди про повернення позивачу суми авансу в доларах США, а саме: 4 000,00 доларів США. На виконання цих домовленостей ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в загальному розмірі еквівалентному 2 184,55 доларів США.

Оскільки ОСОБА_4 помер, позивач звернувся до суду із даним позовом до його спадкоємців: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 та просив з урахуванням уточнень звернути стягнення на майно ОСОБА_2 за адресою: м. Дніпро, 1-й Мандриківський узвізАДРЕСА_1, що одержано в натурі, на користь ОСОБА_1 у розмірі 48 009,00 грн. в рахунок погашення боргу ОСОБА_4, померлого 04 лютого 2016 року; звернути стягнення на майно ОСОБА_3, за адресою: м. Дніпро, 1-й Мандриківський узвізАДРЕСА_1, що одержано в натурі, на користь ОСОБА_1 у розмірі 48 009,00 грн. в рахунок погашення боргу ОСОБА_4, померлого 04 лютого 2016 року; також просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,21 грн. та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу автоматизованою системою розподілено для розгляду судді Черновському Г.В., але у звязку із звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 04 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності; просив позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі через друковані засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір, за умовами якого останній зобовязався виконати обсяг робіт з виготовлення кованих художніх огороджень за затвердженим проектом. Вартість робіт сторони правочину визначили у розмірі 85 000,00 грн. (а.с. 10).

З додатку до договору від 10 березня 2010 року «между ОСОБА_6 «Заказчиком» и «Исполнителем» ОСОБА_7» (мовою оригіналу), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 12 зворот), вбачається, що виконавець зобовязується повернути отримані аванси у сумі тридцять дві тисячі гривень 10 березня 2010 року від ОСОБА_1 в наступні строки:

«32 000 грн. = 4000 $ 17-19.06.2013г = 4000 грн. курс /: 8 = 500 $

30.10.2013г = 8000 грн. курс /: 8 = 1000 $

17.06.2014г = 1500 грн. курс /: 12 = 125 $

17.09.2014г = 500 грн. курс /: 14,70 = 34 $

19.01.2015 = 300 грн курс /: 21,40 = 14 $

остаток 2327 $ с 23.04.2015г = 1400 грн. ¦по пенсионной карте каждый последующий месяц»

/каждый месяц/

На зазначеному додатку до договору від 10 березня 2010 року також міститься дата «14.04.2015г», яку проставлено нижче підписів сторін почерком, що відрізняється від почерку, якою написаний даний додаток.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_4 помер 04 лютого 2016 року (а.с. 129), у звязку із чим до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 звернувся син померло ОСОБА_3 (а.с. 137) із заявою від 14 червня 2016 року про прийняття спадкового майна, яке складається з усього майна, яке залишилось після померлого (а.с. 127), а також дружина померлого ОСОБА_2 (а.с. 133) із заявою від 14 червня 2016 року про відмову від спадкового майна, яке складається з усього майна, яке залишилось після смерті померлого, на користь іншого спадкоємця ОСОБА_3 (а.с. 126), та 30 червня 2016 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, якою відкликала свою заяву про відмову від спадщини та заявила про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка (а.с. 168).

Згідно з довідкою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 6499 від 18 травня 2016 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні відомості про реєстрацію права власності за адресою м. Дніпропетровськ, Мандриківський узвіз, буд. 4, за гр. ОСОБА_4 (а.с. 80).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно із ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті викладених правових норм, суд приходить до висновку про необхідність відмови у повному обсязі у задоволенні вимог позивача до відповідачів про звернення стягнення на їхнє майно за адресою квартири № 1 в будинку № 4 по 1-му узвозу Мандриківському у місті Дніпрі, що одержано в натурі, на користь позивача у розмірі 48 0009,00 грн. в рахунок погашення боргу ОСОБА_4, померлого 04 лютого 2016 року.

Приймаючи таке рішення суд виходить з того, що в ході розгляду даної цивільної справи не знайшов підтвердження факт наявності у ОСОБА_4 права власності на майно, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, 1-й узвіз МандриківськийАДРЕСА_1, а отже дане майно не входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи, копію якої було надано приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на запит суду, також не вбачається, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшло зазначене майно. Крім того, після смерті ОСОБА_4 не було видано жодного свідоцтва про право на спадщину, у заявах про прийняття спадщини спадкоємці зазначають, що приймають у спадщину все майно, що належало померлому, проте не конкретизуються яке саме, у звязку із чим заявлення даних позовних вимог є передчасним, оскільки наразі не зрозуміло яке майно увійде до спадкової маси.

При цьому суд також вважає за можливе зазначити, що на підтвердження отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_1 авансу у розмірі 32 000,00 грн. стороною позивача було надано аркуш паперу (а.с. 11), текстом якого є «10 марта 2010 года получил 32 000 грн.» (мовою оригіналу) та підпис. Відомостей про те ким складений такий документ, ким, від кого та за що були отримані кошти цей документ не містить, у звязку із чим даний документ не може бути належним та допустимим доказом у даній справі.

Ураховуючи результат вирішення справи та положенням ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у даній справі, не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1216, 1218, 1222, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Ходаківський