Провадження № 4-с/761/33/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Кривошиї Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на неправомірні дії та бездіяльність Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - Заявник), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., 04 жовтня 2016 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на неправомірні дії та бездіяльність Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни (далі - Державний виконавець) про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії.

Заявник свою скаргу обґрунтовує тим, що 22 червня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/15782/14-ц на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 533 грн. 74 коп. Заявник зауважив, що 20 липня 2015 року вказаний виконавчий лист був пред'явлений стягувачем ПАТ «Дельта Банк» до виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва, та 23 грудня 2015 року був повернутий стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатним. Посилаючись на частини 1 та 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», Заявником 25 травня 2016 року повторно було пред'явлено Виконавчий лист на примусове виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва. Зазначив, що згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, Виконавчий лист отримано посадовими особами відділу 30 травня 2016 року. Однак, 05 вересня 2016 року Державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження через пропущення стягувачем строку на пред'явлення Виконавчого листа до виконання. Заявник вважає такі рішення та дії Державного виконавця протиправними. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця № 52096869 від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, щодо виконання виконавчого листа № 761/15782/14-ц; визнати бездіяльність Державного виконавця у виконавчому провадженні, що призвело до порушення прав стягувача та вимог Закону України «Про виконавче провадження», щодо своєчасного невинесення та надсилання виконавчих документів; зобов'язати Державного виконавця вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження та направити на адресу стягувача копію постанови про відкриття виконавчого провадження; зобов'язати Державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року по цивільній справі № 761/15782/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 533 грн. 74 коп. та зобов'язати Державного виконавця направляти на адресу стягувача копії документів по всіх вчинених виконавчих діях.

У судовому засіданні, представник Заявника скаргу, з підстав зазначених у скарзі, підтримав. Просив суд вимоги, зазначені у скарзі, задовольнити у повному обсязі.

Повідомлена у встановленому законом порядку про місце, дату та час судового розгляду справи, Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, клопотань про розгляд справи за її відсутності, пояснень та заперечень по суті скарги до суду не подавала.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частини 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Суд знаходить можливим розгляд справи за відсутності Державного виконавця на підставі наявних у справі доказів, необхідних для прийняття рішення по суті, враховуючи що представник Заявника не заперечував проти розгляду скарги за відсутності Державного виконавця.

Заслухавши пояснення представника Заявника, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року у справі № 761/15782/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 533 грн. 74 коп., Шевченківським районним судом м. Києва 22 червня 2015 року, було видано виконавчий лист строком пред'явлення до виконання 06 травня 2016 року (далі - Виконавчий лист) (а.с. 5-6).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Байрамовим Т.Р. 04 серпня 2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого листа (а.с. 7).

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Байрамовим Т.Р. 23 грудня 2015 року, у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий лист повернуто стягувачеві (а.с. 9).

За змістом частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1) частини 1, частини 2 та 3 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що Заявник звернувся до Державного виконавця із заявою від 25 травня 2016 року про примусове виконання Виконавчого листа та накладення арешту на все майно, в тому числі, відкриті рахунки, що належать ОСОБА_4, та внесення відомостей до відповідних реєстрів обтяжень, а у випадку відсутності такого майна - на заробітну плату (заробіток) та інші доходи Боржника (а.с. 10).

З матеріалів справи вбачається, що вказана заява надійшла до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та вручена представнику за довіреністю 30 травня 2016 року, про що свідчить відмітка про вручення поштового відправлення на рекомендованому повідомленні (а.с. 13).

За змістом частини 1, абзацу 1 частини 2, частини 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Однак, лише 05 вересня 2016 року Державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання Виконавчого листа, вказавши на порушення вимог статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: пропущений строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (а.с. 14).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, за змістом частини 1, абзацу 1 частини 2, пункту 3) частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Державним виконавцем всупереч вимогам статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, несвоєчасно розглянуто заяву ПАТ «Дельта Банк» про примусове виконання рішення суду від 25 травня 2016 року за Виконавчим листом та незаконно винесено постанову від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за Виконавчим листом.

Скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності Державного виконавця щодо несвоєчасного розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» про примусове виконання рішення суду від 25 травня 2016 року за Виконавчим листом та визнання незаконною і скасування постанови Державного виконавця від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за Виконавчим листом є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

До того ж, суд вбачає за можливе зобов'язати Державного виконавця відкрити виконавче провадження за Виконавчим листом не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії судового рішення та зобов'язати Державного виконавця вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду за Виконавчим листом.

Крім того, Заявник у скарзі просив суд ухвалити судове рішення, яким зобов'язати Державного виконавця направляти на адресу стягувача копії документів по всіх вчинених виконавчих діях.

Скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки вказані вимоги є передчасними та безпідставними, зважаючи на ту обставину, що на даний момент виконавче провадження не відкрито та Державним виконавцем в його межах виконавчих дій ще не вчинено.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 19 Конституції України, статей 1, 6, 11, 22, 23, 25, 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на неправомірні дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни щодо несвоєчасного розгляду заяви про примусове виконання рішення суду від 25 травня 2016 року за виконавчим листом від 22 червня 2015 року № 761/15782/14-ц.

Визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталії Вікторівни від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом від 22 червня 2015 року № 761/15782/14-ц.

Зобов'язати Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталію Вікторівну відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 22 червня 2015 року № 761/15782/14-ц не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії судового рішення.

Зобов'язати Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Наталію Вікторівну вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим листом від 22 червня 2015 року № 761/15782/14-ц.

У задоволенні іншої частини скарги - в і д м о в и т и.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :