Справа № 291/789/17
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, зазначила, що вона є неповнолітньою, а відповідач є її батьком і добровільно коштів на її утримання не надає. Тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на своє утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно.

В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився, що зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення повноліття, однак зазначив, що таких коштів, як просить позивачка, він на її утримання сплачувати не може, оскільки в селі немає роботи і тому він вимушений отримувати доходи лише від тимчасових заробітків, і може надавати аліменти лише в розмірі 200 грн. щомісячно. Крім того зазначає, що позивачка проживає разом з ним в житловому будинку і він здійснює оплату за електроенергію, опалення будинку тощо.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_1 є батьком позивачки -ОСОБА_2, яка народилась 23.01.2002 року, що вбачається з копії свідоцтва про народження позивачки.

Відповідно до ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

2

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України).

Тому суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини саме в твердій грошовій сумі, оскільки такий вибір було .здійснено позивачкою.

При вирішенні питання щодо розміру вказаних аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На день вирішення спору судом на підставі викладених в позовній заяві пояснень позивачки та пояснень відповідача , даних ним в судовому засідання, встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, та не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби.

Доказів щодо існування інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, сторонами суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що розмір аліментів з відповідача на користь позивачки повинен складати 1000 грн. щомісячно.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Керуючись ст.18, ст.ст. 180-182, 184, 191Сімейного Кодексу України, ст.ст. 88,209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. (Одна тисяча гривень) щомісячно, починаючи з 13 липня 2017 року і до повноліття дитини, тобто до 23.01.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. (Шістсот сорок гривень).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.