Справа № 309/2101/17
Провадження № 2/309/1360/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицького С. А.

при секретарі Росоха В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хустської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивачкою вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина даного будинку належить їй на праві власності відповідно до висновку про реєстрацію домоволодіння на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської ради народних депутатів трудящих від 30.07.1976 року № 277.

Після смерті чоловіка позивачка проживає в будинку, проводить ремонти по його облаштуванню, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку, тобто вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння та управління спадковим майном.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити.

Представник Хустської міської ради в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява від уповноваженого представника ОСОБА_3, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні судом належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві власності в рівних частинах належить житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, що стверджується висновком про реєстрацію домоволодіння на підставі рішення виконавчого комітету Хустської міської ради народних депутатів трудящих від 30.07.1976 року № 277 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в АДРЕСА_1. Однак, ОСОБА_2 належним чином не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину будинковолодіння.

На сьогоднішній день позивачка ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_2 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст. 328, 392, 1217, 1299 ЦК України, с у д -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 Закарпатської області, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.