Справа № 2-258/11
Провадження № 2/500/740/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Івановій Л.П.

за участю:

адвоката ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни

про

усунення перешкод та знос самочинної споруди

В С Т А Н О В И В:

Позивач та її представник пояснили, що витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8211094 від 01 вересня 2005 року на підставі рішення ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2005 року підтверджене право власності позивача на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 55 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області. На підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови за № 57р від 19 лютого 2016 року назва вулиці змінена на Сагайдачного гетьмана. Також пояснили, що відповідач у порушення вимог ДБН та СНіП облаштувала вигрібну яму на території свого двору за адресою №57 по вул. Сагайдачного гетьмана на відстані менше ніж 15 метрів до її житлових приміщень, що призводить до просідання фундаменту паркану, порушення стану паркану та стін житлового будинку. З урахуванням вказаного просить зобов'язати ОСОБА_4 Стеліяну Дмитрівну не перешкоджати позивачеві в користуванні житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 55 по вул. Сагайдачного гетьмана м. Ізмаїла Одеської області шляхом зносу і затампування вигрібної ями, яка розташована на території земельної ділянки за адресою №57 по вул. Сагайдачного гетьмана м. Ізмаїла Одеської області.

Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечують, пояснили, що термін затампування не є технічно визначеним і у свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду. Разом із тим пояснили, що наявний у відповідача споруда для зливу води є вигрібом, місцем розташування якого існуючими санітарними нормами не передбачено на відстані менше ніж 15 метрів до житлових приміщень. Також пояснили, що висновком експерта Скибинської є незаконне посилання на вимоги п. 3.26 ДБН України та 2.2 СНіП, які не стосуються вимог до існуючого вигрібу. Також пояснили, що вказаний вигріб прийнятий до експлуатації за актом перевірки герметичності, який до наступного часу не оскаржений. Також пояснили, що у відповідача земельна ділянка існує на праві приватної власності, у державному акті на яку вказано про наявність технічної споруди, яка раніше мала назву зливна яма. Вказану споруду експерти не досліджували, відсутні докази про погіршення технічного стану паркану, фундаменту до паркану та стін житлового будинку позивача через користування наявним вигрібом. Також пояснили, що є спірними посилання позивача та спеціалістів на віднесення земельної ділянки до другого класу просадочних грунтів через відсутність належних досліджень та вишукувань. Окрім того пояснили, що вказана яма існувала ще до набуття позивачкою пава власності.

Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-81 ЦПК України.

Долученою до матеріалів справи документацію, проти чого сторони не заперечують, визнано право власності позивача за витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 8211094 від 01 вересня 2005 року на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2005 року на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 55 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області, а також право власності відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 25 грудня 1990 року на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 57 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області.

На підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови за № 57р від 19 лютого 2016 року назва вулиці змінена на Сагайдачного гетьмана.

Предметом спору є використання відповідачем технічної споруди для відводу рідких забруднень за адресою № 57 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області, яке за думкою позивача знаходиться на неналежній відстані від її житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 55 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області, що у свою чергу призводить до просідання фундаменту паркану, порушення стану паркану та стін житлового будинку.

В судовому засіданні від 04 червня 2014 року за участю сторін було встановлено, що позивач в якості доказів про погіршення стану належного їй майна через технічний стан вигрібної ями відповідача надала висновок ПП «Будпроектвишукування» про інженерні вишукування на площадці будівництва житлового будинку № 55 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області за березень 2014 року, лист Управління містобудування і архітектури Ізмаїльської міської ради Одеської області за № 70 від 19 березня 2014 року, довідку державного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно-вишукувальний інститут «НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» за № 01 від 24 лютого 2014 року та лист ПП «Єленсан» за № 17 від 25 березня 2014 року

Представник відповідача проти посилання на вказані докази заперечував, пояснив, що в разі переміщення ями через зсув грунтів неможливо вказану обставину покладати у провину відповідача.

Долученим до матеріалів справи проектом по водопроводу і каналізації для житлового будинку відповідача станом на 08 грудня 2008 року визначений план з мережею водопроводу та каналізації.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1673 від 10 грудня 2009 року відповідачці дозволено будівництво вигрібу на земельній ділянці у відповідності до існуючих будівельних норм та правил.

Актом від 10 листопада 2009 року комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» визначено про наявність за адресою № 57 по вул. Ленінградській, тобто у відповідача ємної споруди вигрібної ями, що витримала гідравлічні іспити на герметичність.

Між тим висновком експерта за № 17/27 від 12 липня 2011 року визначено, що спорудження вигрібної ями за проектом ФОП «Маринеску-Бурчинска» не виконувалось, що підтверджене формою вказаної споруди, а під час дослідження у вказаній ямі встановлено наявність труб діаметром більше 100 мм., які вмонтовані в стіну ями і направлені в бік вул. Ленінградської, функціональне призначення яких не встановлено.

З урахуванням вказаного наявність акту від 10 листопада 2009 року комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» визначено про наявність за адресою № 57 по вул. Ленінградській, тобто у відповідача ємної споруди вигрібної ями, що витримала гідравлічні іспити на герметичність з урахуванням вказаного не може безумовно визнаватись без дослідження додаткової перевірки.

Вказаним висновком експерта визначено, що через конструктивні особливості досліджуваної ями експерт не може надати об'єктивного висновку щодо її підземних розмірів, що у свою чергу не надало можливість прийняти рішення про законність облаштування вказаної ями, яка у разі визнання її септиком за нормами ДБН 360-92 3.25а, 3.26 повинна знаходитись на відстані 5-8 м. , а в разі визнання очисними спорудами каналізації на відстані не ближче 15 м. від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.

Висновком експерта за № 16е/Р/1194 від 26 грудня 2012 року визначено, що зливна яма, яка існувала за адресою відповідача не демонтувалась, сама яма розташована на відстані 3,85 метрів від стіни прибудови відповідача та на відстані 9-10 метрів від стіни житлового будинку позивача, але дослідження вказаної ями на предмет відповідності її проекту не відбулось через часткове заповнення.

Пояснювальною запискою, яка долучена до проекту по водопроводу і каналізації для житлового будинку № 57 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області визначено про необхідність облаштування вигрібу для відводу стоків від сантехприладів через відсутність у даному районі центральної каналізації. Разом із тим розділом 4 вказаного проекту визначено, що вказаний проект не надає право на роботи по облаштування вигрібу, для чого необхідно отримати дозвіл у ДАБК.

Висновком експерта за № 029/2015 від 21 липня 2015 року визначено, що місце розташування ями за адресою житлового будинку № 57 по вул. Ленінградській м. Ізмаїла Одеської області не відповідає проекту ФОП «Маринеску-Бурчинска». Разом із тим експерт визначився, що вказана споруда є вигрібом, відповідно до чого він за розташуванням 9,18 метрів до будинку позивача не відповідає вимогам про встановлення не ближче, ніж 15 метрів від вікон житлових будинків, у тому числі і сусідніх садиб. Висновком експерта на підставі висновку про інженерні вишукування за адресою № 55 по вул. Ленінградській визначено, що існуючу на земельній ділянці №57 вигрібну яму необхідно ліквідувати у зв'язку із тим, що її фекальні води забруднили грунт і підвищили вологість на земельній ділянці №55, що призвело до опущення ґрунтів. В подальшому це призведе до зруйнування будівель існуючого житлового будинку № 55 по вул. Ленінградській.

Вказана обставина є такою, що зумовлює необхідність перевірки належного технічного стану вказаної вигрібної ями незважаючи на наявність акту від 10 листопада 2009 року комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Між тим сторони пояснили, що у справі за №1510/8224/12 за позовом ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист майна розглядає суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик Олена Іванівна, для забезпечення доказів призначається будівельно-технічна експертиза, на дослідження якої ставляться питання щодо технічного стану вказаної ями. З урахуванням вказаного ОСОБА_4 Стеліяна Дмитрівна є особою, яка зобов'язана надати докази щодо конструктивності вигрібної ями, що знаходиться на території належної їй земельної ділянки № 57 по вул. гетьмана Сагайдачного м. Ізмаїла Одеської області.

Вказані обставини підтверджені ухвалою про відкриття провадження у справі за №1510/8224/12 за позовом ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист майна розглядає суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик Олена Іванівна та матеріалами справи. Матеріали справи досліджені за ухвалою суду від 20 січня 2017 року та повернуті для подальшого розгляду суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик Олена Іванівна.

В судовому засіданні 20 січня 2017 року ОСОБА_4 пояснила, що для доведення своїх доказів вона має намір призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведенню якої не буде перешкоджати та виконає умови експертів.

Вказані обставини були досліджені судом, з урахуванням чого ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 квітня 2017 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №1510/8224/12 за позовом ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про захист майна.

Між тим ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни до ОСОБА_3 про захист майна залишено без розгляду через надання вказаної заяви ОСОБА_4

З урахуванням вказаного відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена.

Вказані обставини є такими, що зумовлюють визнання факту порушення належного позивачці майна через неналежний стан вигрібної ями відповідача, що у відповідності до вимог ст.391 ЦК України є підставою для ліквідації ями шляхом її затампування, відповідно до чого обов?язок покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим, після закінчення зясування обставин та перевірки їх доказами, представником відповідача було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи уточненого розрахунку витрат на правничу допомогу та доказів понесених витрат, із врахуванням часу за участь у судовому засіданні від 29.11.2017 року.

У задоволенні заявленого клопотання було відмовлено та не в повному обсязі було враховано витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до додаткової угоди розмір гонорару визначений із врахуванням положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а саме погодинна оплата із визначенням представництва інтересів у суді та надання правової допомоги, яка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1, ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає ознайомлення із матеріалами справи, підготовка заперечення, складання запитів тощо.

Вказані обставини зумовлюють стягнення з відповідача на користь позивача 17000 грн., які складаються із витрат на правову допомогу 7500 грн. та витрат на проведення експертиз 9500 грн., що підтверджене матеріалами справи.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заявлені позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 Стеліяну Дмитрівну не перешкоджати ОСОБА_3 в користуванні житловим будинком з господарсько-побутовими спорудами за адресою № 55 по вул. гетьмана Сагайдачного м. Ізмаїла Одеської області.

Зобов'язати ОСОБА_4 Стеліяну Дмитрівну знести та затампонувати вигрібну яму за адресою №57 по вул. гетьмана Сагайдачного м. Ізмаїла Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_4 Стеліяни Дмитрівни на користь ОСОБА_3 судові витрати 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6