Провадження по справі № 2/752/1345/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Павлюху П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний №6823.

Крім нього, в квартирі зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 (відповідач), син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та фізична особа ОСОБА_5

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2011 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та спільне проживання в квітні 2010 року.

Відповідач з дитиною - сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно залишила спірну житлову площу. Перешкод в користуванні квартирою він їй не чинив.

Незважаючи на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, вона залишається в ній зареєстрована, що порушує його права власника на вільне користування та розпорядження своїм майном.

Відповідач квартирою не цікавиться, участі в оплаті комунальних послуг та поточному ремонті не бере, в квартирі відсутні її речі, а місце її проживання йому не відоме.

Вважає, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, так як не проживає в ній без поважних причин більше шести років, і просить постановити про це рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити. Також просять стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 551 грн 20 коп та оплату правової допомоги - в сумі 4500 грн.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Причина їх неявки суду не відома.

Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11.07.2007 року по 09.02.2011 року.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.16).

На підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. за реєстровим №6823, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9,10).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач, його колишня дружина ОСОБА_2 (відповідач), син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та фізична особа ОСОБА_5, що підтверджується довідкою ф.№3, виданою 24.10.2016 року Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» (а.с.46).

Як видно з акту від 26.10.2016 року, складеного майстром ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», зі слів мешканців будинку, відповідач не проживає в спірній квартирі з 2008 року по теперішній час (а.с.45).

З відповіді Голосіївського управління поліції ГУ НП у місті Києві від 10.10.2016 року на адвокатський запит вбачається, що відповідач з заявами до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві по факту перешкоджання у проживанні за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23.09.2015 року по 23.09.2016 року не зверталася ( а.с.43).

Згідно відповіді начальника ЖЕД-111 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» №431/111-253 від 26.10.2016 року на адвокатський запит заяви від відповідача будь-якого змісту в період з 23.09.2016 року по 23.09.2016 року не надходили.

Свідок ОСОБА_8 показав, що знайомий із сторонами близько 9 років, проживає в квартирі по сусідству. Відповідача бачив востаннє 8-9 років тому. Де вона проживає, йому не відомо. Позивач також останнім часом квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Жодних конфліктів між сторонами він не спостерігав.

Свідок ОСОБА_9 показала, що за домовленістю з позивачем з липня 2014 року проживає з сином та чоловіком в квартирі АДРЕСА_1. За час їх проживання відповідач до спірного житла не навідувалась та вселитись в квартиру не намагалась.

Свідок ОСОБА_10 показала, що перебуває у дружніх стосунках з позивачем та з його дозволу проживала в квартирі АДРЕСА_1 із своєю сім`єю в період з 2011 року по 2014 рік. Відповідача вона бачила декілька разів. Востаннє спілкувалась з нею приблизно в 2010 році. за час їх проживання на спірній житловій площі відповідач до квартири не приходила, вселитись в неї не намагалась.

Ст.319 ч.1 ЦК України визначено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України.

Заява про збільшення розміру позовних вимог по суті є заявою про збільшення розміру судових витрат і не впливає на зміст позовних вимог, а тому суд задовольняє позов у повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, так як останнім не надано доказів звернення до відповідача з вимогою про добровільне зняття з реєстрації. Натомість позивач звернувся безпосередньо до суду, що призвело до відповідних витрат на правову допомогу та оплату судового збору.

Враховуючи наведене, та, керуючись ст.ст.319,383,405 ЖК України, ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: