ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстровано 21 червня 2003 року та стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не слалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сторони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільне господарство. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Позивач вважає, що примирення не можливе, оскільки це суперечить інтересам сім'ї. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач утримує дітей самостійно, тому вважає, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від матеріального утримання дітей в добровільному порядку.

В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 червня 2003року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що зроблений відповідний актовий запис № 172(а.с.6).

Від спільного подружнього життя сторони мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 27.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 20.12.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.7-8).

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Спору про поділ майна подружжя немає.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільних дітей, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу.

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів не досягнуто.

З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі однієї другої частини від заробітку (доходу) їх батька - ОСОБА_2.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що ОСОБА_2 не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 460 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 червня 2003 року в ідділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, актовий запис № 172 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (01 листопада 2017 року) і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_2 640,00 грн.сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН: НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку ст.354 ЦПК України.

Суддя Є.Ю.Чернишова