Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/8894/16-ц

Провадження № 2/185/555/17

24 липня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий - суддя Бабій С.О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

03.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, яким просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Робоча, 38, в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська), будинок 38, що належала померлій 15.09.2015 року ОСОБА_2, проте немає можливості оформити спадкові права оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житовий будинок, так як право власності на вказаний будинок не було зареєстровано, оскільки він був збудований самочинно спадкодавцем у 1991 році та не зданий в експлуатацію. Вказує, що до 05.08.1992 р. законодавство не вимагало приймати в експлуатацію побудовані приватні будинки та споруди.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився.

Третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилаєтьсяяк на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_2 15.09.2015 року померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за №1251 від 16.09.2015. (а.с. 6)

Позивач звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті.

Згідно листа Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 08.09. 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок 38, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Робоча (колишня назва вулиці Пролетарська) (а.с. 22). Також відповідно до довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 01.04.2016р. вказано, що на земельній ділянці за даною адресою ОСОБА_2 знесла житловий будинок каркасно-глиномазаний, житловою площею 18,7 м?, загальною площею 34,2 м2, 1949 року побудови, якій належав їй на підставі договору купівлі- продажу від 09.06.1981 року, посвідченого Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за р. № 2097. На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_2 в 1991 році побудувала новий житловий будинок (шпали обкладені цеглою) житловою площею 41,0 м?, загальною площею 53,9 м2, який не був включений до переліку майна будівель і споруд домоволодіння у зазначеному договорі купівлі- продажу від 09.06.1981 року, так як був збудований самочинно, не зданий в експлуатацію, право власності на вказаний будинок не було зареєстровано (а.с. 23).

Згідно довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 01.04.2016р. вказано, що на земельній ділянці за даною адресою ОСОБА_2 знесла житловий будинок каркасно-глиномазаний, житловою площею 18,7 м?, загальною площею 34,2 м?, 1949 року побудови, якій належав їй на підставі договору купівлі- продажу від 09.06.1981 року, посвідченого Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за р. № 2097. На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_2 в 1991 році побудувала новий житловий будинок (шпали обкладені цеглою) житловою площею 41,0 м?, загальною площею 53,9 м?, який не був включений до переліку майна будівель і споруд домоволодіння у зазначеному договорі купівлі- продажу від 09.06.1981 року, так як був збудований самочинно, не зданий в експлуатацію, право власності на вказаний будинок не було зареєстровано.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд, які містяться у технічному паспорті від 01.04.2016 р. на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 38 по вул. Робоча у м. Павлоград (а.с.22), рік побудови обєктів датовано із 1988 по 1992 рік. Зокрема, будинок літери А збудовано у 1991 р. Відтак, до правовідносин щодо реєстрації спірного майна має застосовуватись Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, погодженої з заступником Голови Верховного Суду УРСР 15.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56.

Згідно п.п. 1,4,7 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і

спорудами та домоволодінь у містах проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів

місцевих Рад депутатів трудящих. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. Реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1.

Таким чином, твердження позивача на те, що до 05.08.1992 р. законодавство не вимагало приймати в експлуатацію побудованих приватних будинків та споруди, щодо спірного майна, розташованого у м. Павлограді, є помилковим.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218ЦК України).

В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.08.2016 року, право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Робоча, будинок 38, зареєстровано за позивачем, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2016 р (а.с.11, 12). Проте, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що на момент смерті 15.09.2015 року ОСОБА_2, остання дійсно мала у власності житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Робоча, 38, що виключає перехід права власності на таке майно в порядку спадкування до позивача.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 293 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій