Справа № 468/1522/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря Цегельник Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/1522/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Баштанського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 5,65 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_2 міської ради Баштанського району Миколаївської області, яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба народів». На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 25.07.1984 року він був прийнятий на роботу на посаду обліковця-лаборанта МТФ № 3 в колгосп «Комуніст», який в подальшому було реорганізовано в КСП «Дружба народів», та згідно з протоколом рішення загальних зборів № 12 від 12.08.1984 року прийнятий в члени колгоспу. З 25.07.1984 року по 1999 рік він працював у вказаному господарстві та був його членом. 29.06.1995 року КСП «Дружба народів» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 1, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 від 29.06.1995 року. Паювання земель колективної власності відбувалось протягом 1996-1999 рр. та розмір земельної частки (паю) членів КСП склав 5,65 в умовних кадастрових гектарах. Позивача помилково не було включено до списку осіб, що мали право на земельну частку (пай). При зверненні позивача до ОСОБА_2 райдержадміністрації щодо його права отримання земельної частки (паю) йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

У звязку з цим позивач просив задовольнити позов та визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,65 умовних кадастрових гектарів з земель, що перебували у колективній власності КСП «Дружба народів».

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити позов, вказавши, що при зверненні до архівного відділу виявив, що рішення про його звільнення з колгоспу не збереглось, тому вважає запис в його трудовій книжці про його звільнення 25.08.1989 року з колгоспу недійсним, у звязку з цим вважає, що на час отримання КСП державного акту на право колективної власності на землю він залишався в членах КСП, при цьому позивач підтвердив, що з 1989 року за станом здоровя не працював на даному підприємстві.

В судове засідання, призначене після перерви 28.12.2017 року позивач не зявився, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Від відповідача ОСОБА_2 райдержадміністрації Баштанського району Миколаївської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та заперечення проти позову, із змісту яких слідує, що позивач не був у списках додатка до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружба Народів», тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи (копію трудової книжки колгоспника від 16.01.1980 року; довідку Возсіятської дільничної лікарні від 07.05.2013 року; копію довідки до акта огляду МСЕК; архівну довідку від 23.02.2015 року № Л-103-04/6; довідку відділу Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області від 01.04.2015 року № 770/01-36; повідомлення відділу Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області від 08.08.2017 року № 244/104-17; повідомлення ОСОБА_2 райдержадміністрації від 20.09.2017 року; архівну довідку від 23.02.2015 року №Л103-04/6), суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 25.07.1984 року позивач був прийнятий в члени колгоспу «Комуніст» та призначений на МТФ № 3 обліковцем-лаборантом. 25.08.1989 року позивач був звільнений з колгоспу «Комуніст» згідно з поданою заявою.

Рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Комуніст» від 04.08.1988 року була утворена агрофірма «Дружби народів» колгоспу «Комуніст».

Рішенням загальних зборів членів агрофірми ордена «Дружби народів» колгоспу «Комуніст» від 02.02.1994 року господарство реорганізоване у КСП агрофірми «Дружба народів».

29.06.1995 року КСП «Дружба народів» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії МК №1.

ОСОБА_1 до списків осіб, що був додатком до державного акту на право колективної власності на землю не входив.

Рішенням загальних зборів власників майнових та земельних паїв агрофірми «Дружба народів» від 28.02.2000 року господарство припинило свою діяльність.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вказане свідчить про те, що особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов, а саме: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Таким чином, відповідно до змісту наведеної норми, право на земельний пай виникає у члена підприємства, кооперативу, товариства, з дня отримання державного акту на право колективної власності на землю. А відповідно і право на земельну частку (пай) та на її виділ, згідно з встановленими загальними правилами ст. 364 ЦК України, виникає в осіб, які набули право колективної власності, тобто, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишилися членами цього підприємства.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків осіб визначені статтею 11 ЦК України, серед яких значиться і безпосередньо акти органів державної влади.

У даній справі актом органу державної влади, який є підставою для виникнення у КСП «Дружба народів» права колективної власності на землю, є відповідний державний акт на право колективної власності на землю, виданий 29 червня 1995 року.

Посилання позивача на те, що на час отримання КСП державного акту він перебував в членах вказаного КСП спростовується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки, в якій наявний запис про те, що його було звільнено з колгоспу «Комуніст» 25.08.1989 року згідно з поданою заявою.

З наданої позивачем архівної довідки від 23.02.2015 року №Л103-04/6 слідує, що рішенням правління колгоспу «Комуніст» від 27.08.1984 року ОСОБА_1 було прийнято в члени колгоспу. В протоколах загальних зборів, засідання правління колгоспу, агрофірми ордена «Дружби народів» колгоспу «Комуніст», агрофірми «Дружба народів» за вересень 1984 року грудень 1999 року, які надійшли на державне зберігання, немає рішення про звільнення з членів господарства ОСОБА_1

При цьому, відповідно до ст. 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника є саме трудова книжка, а тому надана позивачем архівна довідка жодним чином не спростовує записи в трудовій книжці позивача.

Більш того, сам позивач підтвердив в суді, що з 1989 року не працював в колгоспі.

Крім того, з архівної довідки 23.02.2015 року № Л-103-04/6 слідує, що рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу «Комуніст» від 04.08.1988 року була утворена агрофірма «Дружби народів» колгоспу «Комуніст». Рішенням загальних зборів членів агрофірми ордена «Дружби народів» колгоспу «Комуніст» від 02.02.1994 року господарство реорганізоване у КСП агрофірми «Дружба народів».

Припущення ОСОБА_1 про те, що оскільки він будучи прийнятим в 1984 році в члени колгоспу «Комуніст» та в подальшому припинивши особисту трудову діяльність в даному колгоспі не виключався з членів колгоспу, а тому автоматично був прийнятий до членів КСП «Дружба народів» спростовується також і тим, що відповідно до ст.ст. 1,5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Отже, як слідує з процитованих вище положень закону, членство у КСП головним чином ґрунтувалось на відповідному волевиявленні особи, яка бажала стати членом КСП, особистій участі (трудовій чи іншій) у здійсненні цілей підприємства та дотриманні відповідної процедури прийняття. Як встановлено в судовому засіданні, позивач жодних заяв про прийняття його у члени КСП «Дружба народів» не подавав, участі у досягненні цілей підприємства не приймав та до членів КСП у передбаченому законом порядку не приймався.

Припущення про автоматичне прийняття позивача до членів КСП без прийняття уповноваженими на те органами підприємства відповідного рішення (оскільки він перебував у членах колгоспу до утворення агрофірми та її реорганізації у КСП) також спростовується тим, що відповідно до п.5 Примірного статуту колгоспу, затвердженого ОСОБА_3 міністрів СРСР від 28.11.1969 року №910 членство у колгоспі ґрунтувалось на особистій добросовісній трудовій участі колгоспника у суспільному господарстві.

За таких обставин, звільнення ОСОБА_1 з колгоспу за власним бажанням та припинення особистої трудової участі у суспільному господарстві не було підставою для збереження за ним членства у колгоспі.

Оскільки позивач не довів своє припущення про перебування на момент отримання КСП «Дружба народів» державного акта на право колективної власності на землю в членах колективного сільськогосподарського підприємства, а в судовому засіданні не встановлено фактичних даних про перебування ОСОБА_1 в членах КСП «Дружба народів», то підстав для задоволення позову немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Баштанського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

суддя: