Справа № 585/1739/17
Номер провадження 2-о/585/309/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Машини І.М.,

при секретарі Шаповаленко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Пісківстька сільська рада Лохвицького району про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою. Вимоги мотивувала тим, що 16 вересня 2016 р. померла її рідна тітка ОСОБА_2. За життя тітка в 2003 р. отримала Державний акт про право приватної власності на землю, який посвідчував право власності на земельну ділянку. Проте у вказаному документі прізвище тітки зазначено як - «Шевченко», хоча в 1996 р. вона зареєструвала шлюб та в звязку з цим змінила прізвище на «Хабло». При зверненні заявника до нотаріуса, остання пояснила, що у звязку з невідповідністю прізвища спадкодавця у Державному акті на землю та у свідоцтві про смерть оформити спадкові права неможливо. В позасудовому порядку усунути вказаний недолік неможливо. Тому просила в судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий 10 липня 2003 р. Лохвицькою райдержадміністрацією на імя «Шевченко Парасковії Андріївни» належить ОСОБА_2, яка померла 16 вересня 2016 р.

Заявник заяву підтримала.

Заінтересована особа до суду не з'явилася, належним чином повідомлена, заперечень не надала.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 16 вересня 2016 р. померла ОСОБА_2 (а.с. 4).

ОСОБА_2 за життя залишила заповіт, посвідчений 14.09.2015 р. секретарем виконкому Андріяшівської сільської ради Роменського району, яким заповіла своє майно заявнику (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Пісківського сільською радою Лохвицького район Полтавської області 22 жовтня 1996 р., дошлюбне прізвище ОСОБА_2 було «Шевченко» (а.с. 5).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215151, виданого 10 липня 2003р. на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 15 травня 2003 р. № 241, власником земельної ділянки площею 2,62 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, значиться «Шевченко Парасковія Андріївна» (а.с. 8).

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії № 991/02-31 від 15 травня 2017 р. приватний нотаріус ОСОБА_3 відмовила заявнику у видачі свідоцтва пр. оправо на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 10 липня 2003 р. на імя «Шевченко Парасковії Андріївни», тоді як спадкодавиця на момент смерті мала прізвище «Хабло», і змінила прізвище після укладення шлюбу ще в 1996 р. (а.с. 9).

Допитана в судовому засіданні, як свідок, заявник пояснила, що її тітка ОСОБА_2 за життя отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку, розташовану на території Пісківської сільської ради, коли ж вона почала оформляти спадщину, зясувалася помилка в написанні прізвища тітки у вказаному державному акті, яку виправити в даний час неможливо, і через це вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

У звязку з невідповідністю написаного прізвища власника земельної ділянки у правовстановлюючому документі, а саме в Державному акті на право власності на землю, та прізвища спадкодавиці в свідоцтві про смерть, заявник не може оформити свої спадкові права.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, в тому числі і факт належності правовстановлюючих документів.

І оскільки, як встановлено судом, є розбіжності в написанні прізвища тітки заявника в Державному акті про право приватної власності на землю та у свідоцтві про смерть, через що заявник не може оформити свої права, і усунути ці розбіжності іншим чином ніж в судовому порядку неможливо, то вимоги заявника з врахуванням встановлених фактів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212-214, п. 5 ч. 2 ст. 234, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Пісківстька сільська рада Лохвицького району про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215151, виданий 10 липня 2003 р. на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації від 15 травня 2003 р. № 241, на земельну ділянку площею 2,62 га, яка розташована на території Пісківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, на імя «Шевченко Парасковії Андріївни» належить ОСОБА_2, яка померла 16 вересня 2003 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення і набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 24.07.2017 р.

Суддя - підпис-

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4