Категорія 39Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря судових засідань Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановила:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_4, який на випадок своєї смерті за час життя склав заповіт згідно якого усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право заповів своєму синові ОСОБА_3

Він є єдиним спадкоємцем після померлого ОСОБА_4, однак у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті батька і понесених витрат на його поховання він опинився у скрутному матеріальному становищі.

Крім того у період часу з 10.02.2017 року по 06.03.2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні в міській клінічній лікарні №1 із діагнозом "вірусний гепатит А", а після виписки із лікарні проходив профілактичне лікування в домашніх умовах, а тому не мав фізичної та матеріальної можливості оформити спадщину.

На його звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини, тому, просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2017 року позов задоволено, визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із рішенням відповідач - Вінницька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на винесення його з порушенням норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_3, повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, що відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть виданого 20.09.2016 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Вінницькій області 17 вересня 2016 року помер ОСОБА_4, який є батьком позивача у справі ОСОБА_3

За час життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті вчинив заповіт, яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, а також належні йому майнові права та його обов'язки заповів своєму синові ОСОБА_3

Відповідно до довідки №455 від 22.06.2017 року виданої квартальним комітетом "Тяжилів" ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 та був зареєстрований один за цією адресою.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 пункту 24 Постанови від 30.05.2008 року №3 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої інстанції вірно виходив із того, що останній пропустив строк на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, що є підставою для визначення йому додаткового строку для подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Оцінюючи надані позивачем пояснення та докази в їх сукупності, враховуючи те, що цивільний закон не вказує особі конкретну дату звернення з заявою про прийняття спадщини, а лише обмежує її шестимісячним строком, на час спливу якого позивач дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у міській клінічній лікарні №1 з діагнозом "вірусний гепатит А", колегія суддів вважає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та свідчать про поважність причин пропуску ним строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.