Справа №515/916/17
Провадження №2/515/1447/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
28 грудня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача (за довіреністю) ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Ба- нк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
03 липня 2017 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (на- далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обста- вини.
Представник позивача у судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції, позов- ні вимоги підтримав у повнорму обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, не заперечував проти заоч- ного розгляду справи.
Відповідач та його представник - адвокат Дукін С.В., належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явились, відомостей про поважність причин неявки суду не надали, як не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності. Відомостей про поважність причин неявки відповідача та його представника суд не має і вважає, що вони не з'явилися без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням за- очного рішення.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довес- ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір № 121/07ф від 27.04.2007 р., за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 146880 дол. США з терміном повернення 26.04.2032 р. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування креди- том відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.8-13).
Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 121/07ф від 27.04.2007 р. (а.с.6-7) під- тверджується заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем в розмірі 6428587,44 грн., з них: за- боргованість за тілом кредиту - 104688,98 дол.США; заборгованість за відсотками - 130927,92 дол. США. Штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 102023,92 грн. Таким чином, різниця не стягненої суми заборгованості складає 2967126,54 грн.
Із копії рішення № 63 від 20.03.2015 р. виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізич- них осіб (а.с.3) вбачається, що розпочата процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з відшкодуван- ням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20.03. 2015 р.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо вах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити процен- ти.
Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти вип- лачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кі- лькості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відпо- відно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсут- ності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або зако- ном чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від- мови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо- бов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного гро- шового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 порушує зобов'язання за кредитним до- говором № 121/07ф від 27.04.2007 р.
Відсутність своєї вини за порушення зобов'язання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України
За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 546, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення за- яви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко