Справа № 182/3392/17
Провадження № 2/0182/2779/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

29 червня 2007 року померла її мати ОСОБА_3, не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері є вона та її сестра - відповідач по справі ОСОБА_2 Їх батько ОСОБА_4 помер 11.02.2003 року. Вона прийняла спадщину після смерті матері фактично, оскільки була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою на день її смерті (ч.3 ст.1268 ЦК України). Відповідач по справі спадщину фактично не прийняла, у встановлений ст.1271 ЦК України строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто спадщину не прийняла, відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України. Після смерті матері відкрилася спадщина на:

- житловий будинок з надвірними будівлями № 251 по вул.Лапинській у м.Нікополь Дніпропетровської області, що належав матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1989 року, що складається з: житлового будинку «А», загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м.; сараїв «Б», «Е»; підвалу «Д»; душу «В»; вбиральні «Г»; споруджень 1-6, І;

- земельну ділянку, площею 0,0598 га., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Лапинська, 251, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 17.01.2017 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 14/02-31, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нею не надано витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з визначенням розміру та меж, що належала померлій ОСОБА_3 Вона не змогла отримати вказаний у постанові витяг з ДЗК у звязку з тим, що її матері по вул.Лапинська, 251 у м.Нікополі належали дві земельні ділянки: площею 0,100 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровим номером :03:060:0003 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 180377 від 24.12.2004 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12) та площею 0,0144 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :03:060:0004 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 180378 від 24.12.2004 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11). За договором дарування земельної ділянки від 15.07.2005 року її мати подарувала племіннику свого чоловіка ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,0144 га., передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :03:060:0004 в цілому та частину земельної ділянки, площею 0,100 га., передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровим номером :03:060:0003, площею 0,0402 га. Після відчуження частини земельної ділянки, кадастровим номером :03:060:0003, у матері залишилася земельна ділянка, площею 0,0598 га., передана для будівництва та обслуговування житлового будинку. На державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчував право власності на земельну ділянку, площею 0,100 га., нотаріусом здійснено відмітку про відчуження частини земельної ділянки, площею 0,0402 га. У відповідності до законодавства, що діяло на момент відчуження земельної ділянки, мати повинна була отримати новий державний акт на право власності на земельні ділянку, площею 0,0598 га., що залишилася у власності матері, але мати новий державний акт за життя не отримала. На запит приватного нотаріуса ОСОБА_5 ПП «Кадастр» підготувало технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0598 га., з цільовим призначення, відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадна ділянка). Межі земельної ділянки поновлено, власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку не має можливості присвоїти кадастровий номер земельній ділянці та відповідно оформити її спадкові права на вказану земельну ділянку, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду. У відповідності з приписами ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Тобто, земельна ділянка, що знаходиться у м.Нікополі Дніпропетровської області по вул.Лапинській, 251, площею 0,0598 га., передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадна ділянка) входить до складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, позивачка надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в свою відсутність, позов підтримала і на задоволенні позову наполягала.

Відповідачка в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.530 ЦК України 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.06.2007 року померла мати сторін по справі ОСОБА_3 (а.с.7), не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері є сторони по справі (а.с.8-13). Їх батько ОСОБА_4 помер 11.02.2003 року (а.с.6). Позивачка прийняла спадщину після смерті матері фактично, оскільки була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою на день її смерті (а.с.5). Відповідач по справі спадщину фактично не прийняла, у встановлений ст.1271 ЦК України строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась (а.с.64-80). Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на:

- житловий будинок з надвірними будівлями № 251 по вул.Лапинській у м.Нікополь Дніпропетровської області, що належав матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1989 року, що складається з: житлового будинку «А», загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м.; сараїв «Б», «Е»; підвалу «Д»; душу «В»; вбиральні «Г»; споруджень 1-6, І (а.с.15-18);

- земельну ділянку, площею 0,0598 га., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Лапинська, 251, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.23).

Для оформлення спадкових прав позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Однак, 17.01.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 14/02-31, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нею не надано витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку з визначенням розміру та меж, що належала померлій ОСОБА_3 (а.с.14). Позивачка не змогла отримати вказаний у постанові витяг з ДЗК у звязку з тим, що її матері по вул.Лапинська, 251 у м.Нікополі належали дві земельні ділянки: площею 0,100 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровим номером :03:060:0003 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 180377 від 24.12.2004 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12) (а.с.23) та площею 0,0144 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :03:060:0004 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 180378 від 24.12.2004 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11) (а.с.20). За договором дарування земельної ділянки від 15.07.2005 року спадкодавиця подарувала племіннику свого чоловіка ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,0144 га., передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :03:060:0004 в цілому та частину земельної ділянки, площею 0,100 га., передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровим номером :03:060:0003, площею 0,0402 га. (а.с.19). Після відчуження частини земельної ділянки, кадастровим номером :03:060:0003, у спадкодавиці залишилась земельна ділянка, площею 0,0598 га., передана для будівництва та обслуговування житлового будинку. На державному акті на право власності на земельну ділянку, що посвідчував право власності на земельну ділянку, площею 0,100 га., нотаріусом здійснено відмітку про відчуження частини земельної ділянки, площею 0,0402 га. (а.с.23 зв). За життя спадкодавиця не отримала новий державний акт на право власності на земельні ділянку, площею 0,0598 га., що залишилася у її власності. На запит приватного нотаріуса ОСОБА_5 ПП «Кадастр» підготувало технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,0598 га., з цільовим призначення, відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадна ділянка). Межі земельної ділянки поновлено, власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (а.с.24-36). Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку не можливо присвоїти кадастровий номер земельній ділянці та оформити спадкові права позивачки на вказану земельну ділянку.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і визнати за позивачкою право власності на спадщину після смерті її матері.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 251 по вул.Лапинській у м.Нікополь Дніпропетровської області, що складається з: житлового будинку «А», загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м.; сараїв «Б», «Е»; підвалу «Д»; душу «В»; вбиральні «Г»; споруджень 1-6, І у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 29.06.2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га., що знаходиться за адресою: м.Нікополь Дніпропетровської області по вул.Лапинська, 251, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадна ділянка) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 29.06.2007 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7