Номер провадження: 22-ц/785/6702/17
Номер справи місцевого суду: 1527/2-451/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У березні 2010 року позивач звернувся із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, плис лаючись на те, що останні зобовязань не виконують, внаслідок чого виник борг в розмірі 98611,05 дол. США, що еквівалентно 787409,28 грн., який просили стягнути на користь позивача.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.12.2007 р. в сумі 787409,28 грн., з яких: заборгованість за кредитом заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 635598,97 грн., заборгованість по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 131760,09 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -2097,88 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», судові витрати в розмірі 2240 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. За доводами апеляційної скарги судом порушено норми процесуального права, оскільки справу вирішено без повідомлення його про час та місце розгляду справи, договір поруки слід вважати припиненим через пропуск строку звернення до суду, судом допущене неповне зясування обставин справи, оскільки реалізовано предмет іпотеки, що не враховано судом.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав відповідачці кошти в розмірі 80000 доларів США строком до 26 грудня 2027 року зі сплатою 12,4 % річних та погашення боргу ануїтетними платежами.

На забезпечення виконання зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно п.2.1 кредитного договору на забезпечення виконання грошових зобовязань позичальник передає в заставу, а банк приймає нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: м.Одеса, вул..Академіка Вільямса,буд.59Г, корп..1, кв.100, що належить ОСОБА_3

Банк зобовязання виконав, надавши кошти, а відповідач ОСОБА_3 зобовязання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 03.03.2010 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 98611,05 дол.США, що еквівалентно 787409,28 грн. станом на зазначену дату, з яких заборгованість за основним боргом та простроченим кредитом 635598,97 грн., що еквівалентно 79599,12 дол.США, заборгованість по строковим та простроченим процентам за користування кредитом 131760,09 грн., що еквівалентно 16500,95 дол.США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2097,88 грн., що еквівалентно 262,73 дол.США.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси 04 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним договору поруки відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання повинні виконуватися у передбачений законом та договором строк, і неналежне виконання зобовязання є підставою для вирішення спору в судовому порядку.

Такий висновок суду ґрунтується на законі, судом правильно встановлені фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Факт невиконання зобовязання, розмір боргу встановлений судом, не спростований боржниками, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги про припинення поруки через несвоєчасне звернення із позовом до суду.

Як видно зі справи, в звязку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникнення заборгованості по кредиту, кредитор скористався передбаченим ч.2ст.1050 ЦК України та договором правом на дострокове повернення суми кредиту, надіславши 03.09.2009 року вимогу від 28.08.2009 року поручителю ОСОБА_2 (а.с.46,48 т.1) та боржнику ОСОБА_3, в якій зазначив про необхідність її виконання протягом 31 дня з дати отримання листа, і настанням строку на 32 день з цієї дати, таким чином, встановивши строк виконання зобовязання. Факт отримання вимоги ОСОБА_2 не заперечувався, і підтверджений, окрім іншого, і листом відповіддю на його адресу (а.с.47,т.1).

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного обовязку за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязання або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2ст.1050 ЦК України (Постанова ВСУ від 17 вересня 2014 року №6-53цс14).

Із позовом до боржників банк звернувся 31.03.2010 року, тобто в межах 6-ти місячного строку на предявлення вимог до поручителя з часу дострокової вимоги про повернення коштів, тому право вимоги не втратив.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення судом про час та місце розгляду справи, спростовуються повідомленням про отримання ОСОБА_2 повістки в судове засідання (а.юс.37,т.2).

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування обставин справи через не зясування обставин реалізації квартири, яка перебувала в іпотеці, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки обовязок доказування покладається на сторони. Апелянтом ОСОБА_2 не надано доказів на спростування наданого кредитором розрахунку боргу, доказів про реалізацію предмета іпотеки і в такий спосіб повного погашення боргу.

Право вибору способу захисту належить кредитору, і якщо зобовязання не виконане повністю, звернення стягнення на предмет іпотеки не виключає стягнення кредитної заборгованості.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга в межах доводів підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: