РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просить визнати право власності як спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 17 червня 1997 року та був власником земельної ділянки для садівництва площею 0,06 га. на території садівничо городнього кооперативу «Комунарець»-2.. Не в змозі оформити спадщину через відсутність державної реєстрації права власності за останнім на зазначену земельну ділянку.

У судове засідання представник позивача не зявився проте, направив заяву у якій підтримав заявлені вимоги, просять їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Представника відповідача ОСОБА_2 сільської радиу судове засідання не зявився проте, направив до суду відзив про визнання позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 проте, направив до суду відзив про визнання позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, який помер 17 червня 1997 року було виділено земельну ділянку №57 під садівництво площею 0,06 га. на території садівничо городнього кооперативу «Комунарець-2»,що підтверджується даними архівного витягу з рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Хмельницького району від 26.10.1995 року №26. Крім цього, останній був членом кооперативу «Комунаровець-2», заборгованості по сплаті внесків не має.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 19.10.2002 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України редакції 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцем померлого за законом, що прийняв спадщину є ОСОБА_1, що підтверджується даними спадкової справи.

Вимогами абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК визначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Заз начені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд вважає, що у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на визнання права власності в порядку спадкування.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Даними спадкової справи підтверджується заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті останнього.

В силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Зібрані по справі докази вказують, що померлому належала земельна ділянка площею 0,06 га. на території садівничо городнього кооперативу «Комунарець-2» на території , спадщина не визнана відумерлою, позивач є спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст.1296 ЦК України.

Не внесення відомостей про реєстрацію право власності на квартиру, не позбавляє спадкоємців на право на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 1258-1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 17 червня 1997 року та був власником земельної ділянки №57 площею 0,06 га. на території садівничо городнього кооперативу «Комунарець-2».

Стягнути з ОСОБА_2 сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя С. Стефанишин