Справа № 202/4844/17
Провадження №2-з/202/123/2017
УХВАЛА

03 серпня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним.

03 серпня 2017 року, через канцелярію суду, представник позивача ОСОБА_1 заявила клопотання про забезпечення позову, згідно якого просить суд накласти арешт на ? квартири загальною площею 47,1 кв.м., житлова площа 30,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4. Крім того, просить заборонити ОСОБА_4 будь-яким чином та в будь-який спосіб відчужувати та реалізовувати вищезазначене майно. Зазначає, що вказане майно належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та є вірогідність того, що це майно може бути відчужене відповідачем, що призведе до неможливості або утруднення виконання рішення суду, ухваленого після розгляду справи.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В матеріалах справи наявна копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформована 14 липня 2017 року, згідно якої квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4.

Враховуючи, що відчуження об'єкту нерухомості, що є предметом спору, може призвести до утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, з урахуванням обставин, на які посилається представник позивача, приймаючи до уваги те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та направлені на захист прав позивача, суд вважає можливим вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на ? частину квартири загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_4.

Між тим, заявляючи вимогу про заборону відповідачу ОСОБА_4 будь-яким чином та в будь-який спосіб відчужувати та реалізовувати ? спірної квартири, представник позивача у своїй заяві належним чином не мотивувала необхідність застосування такого заходу забезпечення позову. З цих підстав суд вважає, що вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки накладення арешту на спірне майно є достатнім заходом забезпечення позову.

Керуючись ст. 151 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частину квартири загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_4.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання і не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Волошин Є.В.