№ 566/646/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року смт. Млинів, Рівненська області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Христюк Н.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зміну формулювання причин звільнення, виплату вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зміну формулювання причин звільнення, виплату вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

До Млинівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про закриття провадження у звязку з тим, що дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинна розглядатися Рівненським окружним адміністративним судом.

В судовому засіданні, 26 жовтня 2017 року, представник відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задоволити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та представника позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що дане клопотання слід задоволити з наступних підстав: відповідно п.1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Отже, відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди за своєю компетенцією не розглядають в порядку цивільного судочинства справи, де предметом спору є захист соціальних прав громадян.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інша суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в том числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого ті своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пп.1-3 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2017 року (із змінами, станом на 22 травня 2015 року) «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» за приписами частини першої статті 55, частини третьої статті 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

З метою реалізації конституційних прав кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, захисту виборчих прав, права на доступ до публічної служби тощо в Україні в системі судів загальної юрисдикції утворено адміністративні суди.

За змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

В п.27 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2017 року (із змінами, станом на 22 травня 2015 року) «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» міститься положення про те, що суди повинні враховувати, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративними судами, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Пов'язаними з вимогами про стягнення заробітної плати слід вважати вимоги про відшкодування шкоди, завданої саме невиплатою заробітної плати (грошового утримання).

Суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зміну формулювання причин звільнення, виплату вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, так як ОСОБА_1 була прийнята на державну службу в ОСОБА_4 районний відділ Пенсійного фонду на посаду спеціаліста І категорії відповідно до наказу №3 від від 03 жовтня 1994 року та звільнена з посади головного спеціаліста сектору платежів до пенсійної системи та контрольно-перевірочної роботи на підставі наказу №14-ос від 03 травня 2017 року, а будь-яка державна служба є публічною службою та підпадає під юрисдикцію адміністративного судочинства.

На підставі наведеного,

Керуючись ст.15, 205 ЦПК України, ст.2, 18 КАС України ,

суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зміну формулювання причин звільнення, виплату вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди- закрити, поскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок гривень), сплачений позивачкою ОСОБА_1 по квитанції №84 від 22 червня 2017 року повернути позивачці ОСОБА_1.

Роз'яснити позивачці ОСОБА_1 про її право на звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура