Справа № 749/746/17 Провадження № 22-ц/795/1899/2017 Суддя у I інстанції Чигвінцев М. С.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

17 жовтня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Бивалькевич Т.В.,

позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду першої інстанції, мотивуючи вимоги тим, що при ухваленні рішення судом було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки було неповно встановлено обставини, що мають значення для вірного вирішення справи, а також обставини, які суд вважав встановленими, є недоведенними. Позивач посилалась на те, що на день її звернення до суду, 25.06.2017 року, запис про державну реєстрацію КП «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області» є скасованим, а тому, висновок суду про те, що рішенням 9 сессії 8 скликання Сновської міської ради від 13.07.2017 року було постановлено ліквідувати КП «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області» є помилковим. Крім того, позивач стверджувала про те, що судом першої інстанції не було постановлено рішення за її вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебувала у трудових відносинах з КП «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області», яке мало статус юридичної особи, де-юре зазначена особа існує на час розгляду справи судом першої інстанції у такій організаційно-правовій формі як Комунальна організація та її державна реєстрація не є припиненою згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37-39), відповідно Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області за вимогами позивача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є належним відповідачем.

З даним висновком погоджується апеляційний суд, оскільки він вцілому узгоджуються з матеріалами справи на нормами закону.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з КП «Щорський міський парк культури і відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області» та працювала на посаді касира з 07 червня 2013 року, на яку її було призначено наказом № 8 від 07.06.2013 року, та в подальшому, 19.09.2013 року - звільнено з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 12).

Зазначене підприємство мало статус юридичної особи, самостійний баланс, розрахунковий і інші рахунки в установах банків, а також право бути позивачем і відповідачем у суді та як юридична особа, за своїм статутом, несло відповідальність лише по своїм зобов'язанням у межах наявного майна і не відповідає по зобов'язаннях держави і власника, водночас держава та власник не відповідають по зобов'язаннях підприємства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на час розгляду справи районним судом Щорський міський парк культури і відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області зареєстрований в державному реєстрі як юридична особа з організаційно-правовою формою комунальна організація, яка перебуває у стані припинення у зв»язку з процедурою ліквідації, що здійснюється на підставі рішення 9 сесії 8 скликання Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 13.07.2017 року про ліквідацію КО «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області» (а.с.45-46).

Зважаючи на те, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація зазначеної юридичної особи не є припиненою, відповідно до приписів ст. 21, 94. 116 , 117 КЗпП України відповідальність за невиплату заробітної плати працівникові має нести роботодавець, наразі КО «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області», а відтак, висновок суду першої інстанції про те, що Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області за вимогами позивача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є належним відповідачем є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що Сновська міська рада є належним відповідачем, оскільки фактично є засновником підприємства, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Посилання на те, що за ухвалою Щорського районного суду від 28.04.2017 року було замінено боржника у виконавчому провадженні за стягненнями на користь інших боржників з КП «Щорський міський парк культури та відпочинку Щорської міської ради Чернігівської області» на Щорську міську раду, не заслуговує на увагу, оскільки зазначену ухвалу суду було скасовано ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2017 року, а крім того, питання заміни сторони у виконавчому провадженні вирішується за правилами цивільного судочинства у рамках кожної цивільної справи і результат його вирішення в інших справах не має правового значення для розгляду даної справи. Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не було постановлено рішення за її вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не може бути прийнято до уваги апеляційним судом, оскільки зі змісту судового рішення вбачається, що зазначена позовна вимога судом першої інстанції розглядалась та обгрунтовано не була задоволена через пред»явлення позивачем позову до неналежного відповідача. Відсутність зазначення про результат розгляду вказаної вимоги в резолютивній частині рішення не може бути підставою для його скасування відповідно до положень ч. 2 ст. 308 ЦПК України, якою передбачено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, оскільки така неповнота може бути усунена судом першої інстанції шляхом постановлення додаткового рішення та не впливає на законність висновків суду.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: