Справа №295/7273/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 21.10.2013 року в м. Житомирі по вул. Київській, 77, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортного засобу марки «Шевролет», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, яку було визнано винною.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ НАСК «Оранта». Тому позивач просить згідно заяви про уточнення позовних вимог стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на його користь заподіяну внаслідок ДТП реальну вартість виконаних робіт для відновлення автомобіля у сумі 31258,46 грн., інфляційне збільшення суми боргу 937,75 грн., три відсотки річних від простроченої суми 195,29 грн., пеню в розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми 948,38 грн., стягнути судові витрати та оплату послуг експерта 1600 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь відшкодування втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 6439,91 грн. та моральну шкоду у сумі 1000 грн., стягнути судові витрати у сумі 243,60 грн.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник ПАТ НАСК «Оранта» у судовому засіданні не заперечував відшкодувати матеріальний збиток у сумі 10462,14 грн., який завданий при ДТП на момент її вчинення за мінусом 18% фізичного зносу, у решті позовних вимог просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, раніше надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

21.10.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортного засобу марки «Шевролет», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПАТ НАСК «Оранта».

Із копії постанови Богунського районного суду м. Житомира від 13.11.2013 р. по справі про адміністративне правопорушення № 295/17395/13п встановлено, що 21.10.2013 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевролет», реєстраційний номер НОМЕР_2, по вул. Київській, 77, у м. Житомирі, скоїла наїзд на автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв припаркований, після чого місце пригоди залишила. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згаданою вище постановою за вчинення вказаного правопорушення згідно ст.ст. 1224, 124 КУпАП ОСОБА_3 було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Факт отримання автомобілем позивача механічних пошкоджень підтверджується копією довідки, складеної інспектором з дізнання ВДАІ ОСОБА_4

Відповідно до положень ч.ч. 3 і 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами пункту першого ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, судом встановлена протиправність дій ОСОБА_3 та її вина у скоєнні даної ДТП, а також причинний звязок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Як передбачено п.3 ч.3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цимЗаконом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 зазначеного Закону у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Враховуючи те, що вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталась 21.10.2013 р., у відповідності до положень ст. 6 Закону, є страховим випадком, внаслідок якого у страховика настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування.

У відповідності із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Житомира від 07.10.2015 року, позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 27857 грн. 46 коп., з яких: збитки, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням 18% фізичного зносу, в сумі 26414 грн. 63 коп., пеню в сумі 435 грн. 65 коп., 3% річних в сумі 69 грн. 47 коп., інфляційні втрати в сумі 937 грн. 71 коп., а також 278 грн. 57 коп. судового збору та 1600 грн. 00 коп. вартості проведеної судової експертизи. В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2015 року в частині стягнення з ПАТ «НСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07.10.2015 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

По справі було призначено автотоварознавчу експертизу, згідно якої реальні збитки завдані при ДТП станом на 01.11.2013 р. (станом на вчинення ДТП) складають 18283,39 грн., реальна вартість виконаних робіт, необхідна для відновлення автомобіля станом на 01.11.2013 р. складає 12317,01 грн., реальні збитки завдані ДТП станом на 23.02.2015 р. (станом на дату проведення експертизи) складають 37698,37 грн., реальна вартість виконаних робіт, необхідна для відновлення автомобіля станом на 23.02.2015 р. складає 31258,46 грн.

У судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 пояснив, що завдані збитки розраховані ним виходячи із вартості запчастин, які не зазнали зносу, оскільки відсутня інформація, що автомобіль марки «Nissan Qashqai» потрапляв до ДТП. Також на момент огляду власник автомобіля своїми силами прикрепив фару, а також проволокою прикрепив бампер до внутрішньої частини. Ці роботи не були враховані експертом при визначенні розміру збитків. Експерту не надавалися документи на проведення ремонту автомобіля сторонніми організаціями. Вітрове скло також мало тріщину, це також не враховувалося ним при визначенні розміру збитків.

Разом з тим, як вбачається із витягу з програми "AudaHistory Details", наданого страховиком, автомобіль марки «Nissan Qashqai» у 2012 р. потрапляв у ДТП, у зв'язку із чим замінювалися ряд запчастин та проводився ремонт кузова.

Позивач підтвердив, що автомобіль придбавався ним не в автосалоні, а з "пробігом" у фізичної особи, про попередні ДТП йому нічого не відомо.

Згідно п.п. 7.37 -7.40 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, серед іншого, 7 років - для легкових КТЗ, які не виробляються в СНД.

Винятком стосовно використання зазначених вимог є, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлена експертом вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, підлягає зменшенню на 18% у зв'язку із проведеням у 2012 році відновлювального ремонту та неможливості встановити на які запчастини відбулась заміна, на нові чи які були у використанні.

При цьому суд виходить із вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту, встановленою на дату проведення експертного висновку, оскільки відшкодуванню підлягають збитки відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи.

Отже, загальна вартість збитків, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням 18% фізичного зносу та за вирахуванням франшизи в сумі 510 грн. становить 26414, 63 грн. ( 31258,46 грн. - (24076,86х18%)- 510 грн.).

Доводи представника відповідача про те, що автомобіль після ДТП, що сталася 21.10.2013 року, та до моменту звернення позивача до суду був частково відновлений, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Частиною 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснити його.

Згідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на таке відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Отже, виплата страхового відшкодування повинна була б настати протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Позивачем заява про страхове відшкодування подана 14.01.2014 р. Однак, страхове відшкодування здійснено не було.

За таких обставин, стягненню підлягає пеня за період з 14.04.2015 р. по 15.05.2014 р. в сумі 435,65 грн. = (26414, 63 х (6,5х2)% /365 х 1 дн.) + (26414, 63 х (9,5х2)% /365 х 31 дн.).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим задоволенню підлягають вимоги про сплату 3% річних та інфляційних втрат, проте виходячи із грошового зобовязання в сумі 26414, 63 грн., які в грошовому еквіваленті становлять 69,47 грн. та 937,71 грн. відповідно.

Судом відхиляються твердження представника відповідача про те, що стягненню такі виплати не підлягають у звязку із тим, що Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлена спеціальна відповідальність страховика у вигляді пені, а тому інші види відповідальності не застосовуються.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює загальні умови настання відповідальності у боржника за прострочення грошового зобовязання. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить заборони на стягнення із страховика 3% річних та інфляційних втрат у разі порушення ним грошового зобовязання.

А тому, вимоги в цій частині обгрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 6439,91 грн., то суд прийшов наступного висновку.

Згідно підп. д) п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів величина ВТВ не нараховується якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений або є корозійні руйнування.

Враховуючи, що у 2012 році автомобіль марки «Nissan Qashqai» ремонтувався, то величина ВТВ не нараховується, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати на проведення судової експертизи.

Згідно ч. 2 ст. 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи.

Позивачем надані докази про оплату коштів за проведення судової експертизи, а тому вказані вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта на користь ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 27857 грн. 46 коп., з яких: збитки, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням 18% фізичного зносу, в сумі 26414 грн. 63 коп., пеню в сумі 435 грн. 65 коп., 3% річних в сумі 69 грн. 47 коп., інфляційні втрати в сумі 937 грн. 71 коп., а також 278 грн. 57 коп. судового збору та 1600 грн. 00 коп. вартості проведеної судової експертизи.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: