АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4008/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2108/17Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревська С.М.., ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк»

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 червня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 18.08.2006 року між Банком та ОСОБА_4 укладений кредитний договір №PLSHRX06750056, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 1136,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки ОСОБА_4 не виконувала належним чином свої зобов»язання, станом на 07.10.2015 року вона має заборгованість за кредитом у розмірі 32518,65 грн., в т.ч.: заборгованість за кредитом 624,74 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 8391,99 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 92,04 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором 21385,18 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1524,70 грн.

З урахуванням наведеного прохали стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.2016 року позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 32518,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» судовий збір 1218,00 грн. та витрати по опублікуванню оголошення в пресі в сумі 216,00 грн., всього на суму 1434,00 грн. (а.с.51-52).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11 травня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, задоволено.

Заочне рішення від 10 березня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.60).

У подальшому, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27 червня 2017 року провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог про стягнення боргу станом на 18 вересня 2013 року в загальному розмірі 21125,23 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 624,74 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6674,94 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 107,02 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором 12807,80 грн., а також штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1010,72 грн. закрито з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України (а.с.69-70).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27 червня 2017 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відмовлено (а.с.71-74).

З вказаним рішенням місцевого суду від 27.06.2017 року не погодився позивач, який, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було взято до уваги, що, оскільки кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, правовідносини сторін є дійсними, тому проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 18 серпня 2006 року ОСОБА_4 заповнено та підписано заяву про видачу кредиту на суму 1136,30 грн. на строк 12 місяців (з 18 серпня 2006 року по 18 серпня 2007 року), зі сплатою процентів за користування коштами 2,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 15,34 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 103,03 грн. в обмін на зобовязання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строк. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 10 по 17 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 122,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Відповідно до змісту вказаної заяви відповідач ознайомилась і згодна з Умовами кредитування, які були їй надані в письмовій формі, своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку та висловлює згоду з тим, що дана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), Тарифами складають між нею та Банком кредитно-заставний договір (а.с.2-3).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.12.2013 року по справі № 553/4224/13-ц (провадження №2/553/1531/2013) відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості (а.с.67).

Предметом спору у справі №553/4224/13-ц (провадження №2/553/1531/2013) було стягнення заборгованості за кредитним договором №PLSHRX06750056 від 18.08.2006 року, укладеним між ПАТ КБ»ПриватБанк» та ОСОБА_4, яка утворилась внаслідок неналежного виконання останньою договірних зобовязань станом на 18 вересня 2013 року в загальному розмірі 21125,23 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 624,74 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 6674,94 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 107,02 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 12807,80 грн., а також штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 1010,72 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення до суду з вказаним позовом сплинув строк позовної давності, при цьому поважних причин її пропуску під час розгляду справи не встановлено.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обовязковим до його виконання.

Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526, 527, 530 ЦК України).

У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання.

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Згідно ст.212 ЦПК України. суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З матеріалів справи вбачається, що надані банком при зверненні із позовом до суду Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), в редакції, які містять п.5.5. щодо збільшення строку позовної давності до п'яти років, не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, оскільки ні дані Умови, ні Умови, які містяться у справі №553/4224/13-ц не містять беззаперечних доказів на підтвердження того, що саме з такою їх редакцією була ознайомлений відповідач, зокрема про її згоду з п.5.5. щодо збільшеного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), долучені позивачем до матеріалів справи, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про підписання їх відповідачем.

Окрім того, зазначені умови не містять дати їх затвердження та періоду їх чинності.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач подала до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин (а.с.66).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У кредитному договорі, що був укладений між сторонами, строк виконання зобов'язання чітко визначений: строк сплати щомісячних фіксованих платежів - у період з «10» по «17» число місяця; строк повного погашення кредиту 18.08.2007 рік (а.с.5, на звороті).

Окрім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.12.2013 року по справі №553/4224/13-ц (провадження №2/553/1531/2013), яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за пропуском строку позовної давності (а.с.67).

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з даним позовом до ОСОБА_4 лише 02.11.2015 року, наявність факту переривання строку позовної давності Банком не доведено, висновок місцевого суду про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив передбачений ст.257 ЦК України строк позовної давності, є правильним та відповідає встановленим у справі обставинам.

Доводи апеляційної скаги стосовно того, що, оскільки кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, то правовідносини сторін є дійсними, а тому проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, з посиланням на правову позицію Верховного суду України по справі № 6-249цс15 від 02.12.2015 року, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у вказаній справі, щодо якої Верховним судом України було висловлено дану правову позиціє, мова йде про кредитні договори, строк дії яких не закінчений, а право вимоги наступило у звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору.

Таким чином, апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк», - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 червня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_2

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1