№ провадження 2-з/495/239/2017
УХВАЛА

про повернення заяви

28.12.2017 року м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч.2 ст. 149 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 в порядку ч.2 ст. 149 ЦПК України, подав до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2, а саме на будинок № 66 по вул.. Вільна в с. Біленьке Білгород-Дністровського району та дві земельні ділянки (присадибна і сільськогосподарська) розташовані за тією ж адресою: вул.. Вільна, 66, с. Біленьке.

Подана заява мотивована тим, що наразі готується позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 28.08.2016 року за яким ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США і зобовязався повернути їх до 28.08.2017 року. Проте ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобовязання та по сьогоднішній день позичені кошти не повернув, тому ОСОБА_1 має намір звернутися до суду за захистом своїх прав, а застосування заходу забезпечення позову унеможливить відчуження майна боржником та сприятиме позитивному виконанню рішення суду та як наслідок захисту прав позивача.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні матеріали та обставини викладені в заяві, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 з підстав не додержання останнім вимог статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частинами 1-2 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя заявника, його місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштові індекси, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне імя інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місце проживання чи перебування, поштові індекси, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

Разом з тим, в поданій заяві ОСОБА_1 не навів достатньо підстав для обґрунтування вимоги про накладення арешту через порушення ОСОБА_2 його прав. Не надав доказів дійсного звернення ним до суду у найближчі дні. Не зазначив ціну позову з яким він має намір звернутися до суду, що не дає можливості встановити співмірність виду забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) позовним вимогам, що будуть заявлені.

Також, матеріалами заяви не підтверджується наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не встановлено намір ОСОБА_2 відчужити належне йому майно та взагалі не встановлена відсутність у боржника грошових коштів достатніх для погашення заборгованості перед ОСОБА_1

Більш того, в поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не навів пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що з огляду на вище викладене, суд вважає обовязковим.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», викладених у п. 4 постанови № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року № 5).

У відповідності до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149-152, ч.9 ст.153, ч.4, ч.5 ст.268, ст. 353, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч.2 ст. 149 ЦПК України, - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя