Справа № 505/2711/17
Провадження № 2/505/1478/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся 11.10.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 08 січня 2009 року померла - ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина, на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9732 га, кадастровий номер: :01:002:0085, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 511-03 від 18.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД №000633 від 09.01.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 11 №00133.

Ще за довго до своєї смерті, а саме 16 січня 2004 року, ОСОБА_3 склала на його імя заповіт на все майно, в тому числі й на вищезазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9732 га, посвідчений секретарем виконавчого комітету Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області ОСОБА_4 16 січня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №07.

Після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, з поважних причин ним був пропущений строк для прийняття спадщини по заповіту.

09 листопада 2011 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі №2-1675/11 йому було визначено додатковий строк один місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 січня 2009 року.

20 грудня 2011 року він звернувся до державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, як спадкоємець за заповітом.

В цей же день, 20.12.2011 року державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, була заведена спадкова справа №494/2011.

Крім нього, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, або фактично прийнявших спадщину - не має.

В звязку з тим, що державний нотаріус Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5 припинила свою нотаріальну діяльність, то вищезазначену спадкову справу № 494/2011, заведену нею 20.12.2011 року після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, було передано на зберігання в Шосту Одеську державну нотаріальну контору.

В вересні 2017 року, він звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року.

Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД №000633 від 09.01.2004 року, був втрачений, в наявності у нього була лише копія цього документу, яку він отримав у орендаря вищезазначеної земельної ділянки, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року.

Одночасно, державним нотаріусом йому було розяснено, що з приводу визнання за ним права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітом, йому необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» № 4468 від 12.05.2016 року, було перейменовано «Котовський район» на «Подільський район».

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким визнати за ним право приватної власності на спадкове майно - ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9732 га, кадастровий номер: :01:002:0085, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 511-03 від 18.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД №000633 від 09.01.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 11 №00133, як за спадкоємцем за заповітом.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги.

Представник Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, 08 січня 2009 року у віці 82 років в с. Любомирка Котовського району Одеської області померла ОСОБА_3 (актовий запис №04), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №162497 від 09.01.1009 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9732 га, кадастровий номер: :01:002:0085, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №511-03 від 18.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД №000633 від 09.01.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 11 №00133, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи.

Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №9-15-0.230-5397/115-17 від 17.11.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Прогрес», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 87724,15 грн.

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16 січня 2004 року секретарем Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №07, згідно якого все своє майно, цілий житловий будинок з господарськими будівлями в селі Любомирка Котовського району Одеської області, земельну ділянку розташовану на території Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області в розмірі 2,9732 га - заповіла ОСОБА_1

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2011 року, було визначено ОСОБА_1 додатковий строк 1 місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 08 січня 2009 року (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №162497 видане виконавчим комітетом Любомирської сільської ради Котовського району Одеської області).

20 грудня 2011 року позивач звернувся до Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. була заведена спадкова справа №494/2011.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, у вигляді земельної ділянки площею 2,9732 га, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що слідує з Постанови державного нотаріуса ОСОБА_6 від 24.10.2017 року №2805/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Оголошення про втрату державного акту на земельну ділянку розміщено в газеті «Котовська реклама» № 40(729) від 04.10.2017 р.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно - ОСОБА_3, померлої 08 січня 2009 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9732 га, кадастровий номер: :01:002:0085, яка розташована на території Любомирської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 511-03 від 18.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД №000633 від 09.01.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 11 №00133, як за спадкоємцем за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я