Справа № 750/793/17 Провадження № 22-ц/795/1386/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Карапута Л. В. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_5, відповідача, представника відповідача адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та моральної шкоди,

третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

В січні 2017 року ОСОБА_8 звернулася з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_7, в якому просила, з врахуванням уточнених позовних вимог, розірвати договір купівлі-продажу кондиціонера марки «Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E», укладений між сторонами 26.02.2015, стягнути з відповідача на її користь вартість кондиціонера марки «Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E» в сумі 40113,00 грн, 3% річних в сумі 2621,08 грн, 16245,76 грн інфляційних нарахувань та 10000,00 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивувала тим, що 26.02.2015 між нею та відповідачем було укладено у спрощений спосіб договір купівлі-продажу кондиціонеру марки «Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E». Цього ж дня нею була внесена сума оплати за вказаний кондиціонер в розмірі 40113 грн 00 коп., що підтверджується товарним чеком №260215-01 від 26 лютого 2015 року. До цього часу кондиціонер їй не переданий, кошти, що сплачені за кондиціонер, не повернуті. На неодноразові вимоги повернути суму оплати, відповідач не реагує, що примусило її звернутись до управління Держпродспоживслужби, правоохоронних органів та до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2017 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу кондиціонеру Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E, укладений між ОСОБА_8 та фізичною собою підприємцем ОСОБА_7 за товарним чеком №260215-01 від 26 лютого 2015 року. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 суму коштів сплачених згідно з товарним чеком №260215-01 від 26 лютого 2015 року в розмірі 40113 грн 00 коп., 3% річних в розмірі 2621 грн 08 коп., інфляційні нарахування в розмірі 16245 грн 76 коп., а всього 58979 грн 84 коп. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_7 просить рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом допущено порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповно зясовано обставини, які мають значення для справи. Так, на думку апелянта, судом порушено ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст.707 ЦК України. Виходячи з положень зазначених норм, вимогу про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми споживач має право заявити не одразу, а лише після того, як продавцем не буде задоволено його вимогу про обмін купленого товару на аналогічний товар іншого розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. При цьому, вимога споживача про обмін товару повинна бути обґрунтована тим, що куплений товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Проте, як зазначає апелянт, ні з позовної заяви, ні з заяв позивача від 03.03.2015, від 12.03.2015, яких він не отримував, та вимоги від 23.12.2016 не вбачається, що вона зверталася до нього з вимогою про обмін купленого кондиціонеру на інший. Судом не звернуто увагу на те, що позивач не заявляла вимоги про обмін товару, а одразу заявила про розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошей. На думку апелянта, судом порушено ч.3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.2 ст.625, ч.2 ст.693 ЦК України та неправильно застосовано ст. 651, 1046, 1050 ЦК України.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Позивач та її представник послалися на безпідставність апеляційної скарги, просили в її задоволенні відмовити, надавши усні та письмові заперечення.

Третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області - належним чином була повідомлена про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 10.07.2017 поштового відправлення, проте свого представника до суду не направила (а.с.165).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, при цьому застосував як норми які регулюють спірні правовідносини, так і норми ЦК України, які регулюють правовідносини за договором позики.

Проте з таким висновком суду частково погодитися не можна.

Судом встановлено, що 26.02.2015 ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Чернігів-Клімат», розташованого за адресою: м.Чернігів, пр. Перемоги, 119 на імя ФОП ОСОБА_7 здійснила передплату вартості кондиціонера Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E в сумі 40113 грн 00 коп. Вказану суму позивач сплатила готівкою, що підтверджується виданим відповідачем товарним чеком №260215-01 від 26 лютого 2015 р.(а.с.3).

В направленій 06.03.2015 заяві від 03.03.2015 на імя ФОП ОСОБА_7 позивач просила останнього повернути їй кошти за кондиціонер, посилаючись на те, що на даний момент товар їй не видано ( а.с. 4). Вказану заяву позивач направила цінним листом через поштове відділення, проте лист був повернутий ОСОБА_8 за закінченням терміну зберігання (а.с. 5-7).

12.03.2015 позивач надсилала електронного листа на електронну пошту відповідача () з вимогою розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів. Лист було відправлено з електронної адреси ОСОБА_9 (а.с.10-11). Дані про отримання цього листа в матеріалах справи відсутні.

19.05.2015 зверненням ОСОБА_8 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України за фактом заволодіння ОСОБА_7, шляхом обману, грошовими коштами в сумі 40113 грн 00 коп.

Постановою від 09.02.2017 дане кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України (а.с.94).

23.12.2016 повторно зверталася з письмовою заявою до відповідача з вимогою повернення коштів за кондиціонер (а.с. 15).

24.01.2017 ОСОБА_7 на вимогу позивача від 23.12.2016 надав письмову відповідь, в якій повідомив ОСОБА_8, що договір купівлі-продажу був ним виконаний, зокрема, придбаний кондиціонер 26.02.2015 в приміщенні магазину був поставлений під ноги ОСОБА_8, яка відмовилась від прийняття вказаного товару по причині проведення ремонту в квартирі, тому вказаний товар зберігався на складі по вул. Коцюбинського, 2 в м. Чернігові. Договори про зберігання та доставку товару не укладалися. Придбаний кондиціонер покупець має право прийняти в приміщенні складу в зручний час (а.с. 37).

Відносини між сторонами регулюються главою 53, 54 ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів»(№ 1023-XII).

У Законі № 1023-XII не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої "слабкої сторони", як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, в тому числі, які виникають із договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ст. 664 ч.1 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Приписами ст. 60 ЦПК України визначено, що, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду доказів того, що кондиціонер, після оплати його вартості, був переданий позивачеві, або що остання була проінформована про готовність передати їй кондиціонер.

З матеріалів справи вбачається (а.с.1 зв. та 9 зв.), що під час укладення договору 26.02.2015 сторони домовилися, що кондиціонер буде доставлений до приміщення магазину протягом тижня.

Під час розгляду справи відповідач змінив пояснення, які раніше надавав слідчому ЧВП ГУ НП в Чернігівській області 30.11.2015, стверджуючи, що такої домовленості не було, оскільки кондиціонер був переданий позивачеві 26.02.2015, проте остання залишила товар у нього для зберігання на складі, оскільки в той час у ОСОБА_8 в квартирі проводилися ремонтні роботи і їй ніде було його зберігати. Проте, вказані твердження є голослівними, оскільки в товарному чеку №260215-01 від 26 лютого 2015 року відсутній підпис позивача про отримання товару чи документів, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром (ст.662 ЦК України). Посилання апелянта на податкову накладну №26 від 17.12.2014, відповідно до якої ФОП ОСОБА_7 придбав у ФОП ОСОБА_10 внутрішній та зовнішній блоки кондиціонера Toshiba RAS-18N3KVR-E (а.с.79), який, за версією відповідача, був призначений ОСОБА_8, суд до уваги не приймає, оскільки, як пояснив сам відповідач, позивач з кінця 2014 року не могла визначитися з маркою кондиціонера та з їх кількістю. Оплата за кондиціонер була здійснена тільки 26.02.2015. З огляду на це, суд вважає недоведеним той факт, що придбання 17.12.2014 у ФОП ОСОБА_10 внутрішнього та зовнішнього блоків кондиціонера Toshiba RAS-18N3KVR-E відбулося саме на виконання замовлення ОСОБА_8

Позивач в свою чергу довела той факт, що станом на 06.03.2015 кондиціонер їй переданий не був, про що свідчить її письмове звернення надіслане 06.03.2017 поштою на адресу відповідача (а.с.3-7).

За змістом частин 1 та 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що позивач, здійснивши передплату за кондиціонер, у обумовлений сторонами строк товар не отримала, вона має право на повернення сплаченої 26.02.2015 суми в розмірі 40113 грн. Підстави для розірвання при цьому договору купівлі-продажу, з огляду на положення ст.693 ЦК України, відсутні.

Не вірно до спірних правовідносин судом першої інстанції застосовано положення ст. 625 ЦК України, оскільки за змістом ст.693 ч.3 ЦК України, на суму попередньої оплати мають нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Однак такі вимоги позивачем заявлені не були.

Посилання апелянта на відсутність підстав для стягнення коштів в силу недотримання позивачем процедури визначеної статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги фактом ненадання їй оплаченого нею товару. Дані про те, що обраний ОСОБА_8 кондиціонер не задовольнив її за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин в матеріалах справи відсутні. З огляду на це, підстави для застосування зазначеної вище норми у суду були відсутні.

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню Рішення суду першої інстанції в частині розірвання договору купівлі-продажу кондиціонеру, стягнення з відповідача на користь ОСОБА_8 3% річних в розмірі 2621,08 грн та інфляційних нарахувань в розмірі 16245,76 грн підлягає скасуванню, з відмовою позивачеві в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст.303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2017 року в частині задоволення позову :

про розірвання договору купівлі-продажу кондиціонеру Toshiba RAS-18N3KVR-E/RAS-18N3AVR-E, укладеного між ОСОБА_8 та фізичною собою підприємцем ОСОБА_7 за товарним чеком №260215-01 від 26 лютого 2015 року;

стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 3% річних в розмірі 2621,08 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 16245,76 грн

скасувати, відмовивши ОСОБА_8 в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: