Справа № 214/4553/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 07.08.2017 року, в якій просив суд усунути йому перешкоди в користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою №41 в буд.№16-а по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
В обґрунтування предявлених вимог вказав, що на підставі договору дарування від 27.12.2004 року на праві приватної власності йому належить житлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Володимира Великого 16-а/41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. В зазначеній квартирі значиться зареєстрованим місце проживання його племінника ОСОБА_2, який фактично в ньому не мешкає з 2012 року по теперішній час, добровільно обравши собі місце проживання за іншою адресою. Перешкод у користуванні житловим приміщенням він йому не чинив. Оскільки реєстрація відповідача в будинку обмежує його права як власника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за нього, за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно клопотання його представника адвоката ОСОБА_3, останній подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, предявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в контексті ст.76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, при вирішенні спору покладався на розсуд суду.
Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту права власності, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, діючого від імені ОСОБА_1, на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування серії ВТТ № 513957 від 27.12.2004 року належить житлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Мелешкіна (дійсна назва ОСОБА_4) 16-а/41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Право власності зареєстроване КП ДОР «Криворізьке БТІ 08.02.2005 року, запис №50 в книзі 74п-50, що підтверджується Витягом (а.с.7).
Згідно довідки КОМ ДІС «НОВА КОМ» №366 від 13.07.2017 року, відповіді адресно-довідкового підрозділу (а.с.4, 10), з 09.11.2011 року та по теперішній час за вказаною адресою значиться зареєстрованим місце проживання ОСОБА_2
Крім того, в обґрунтування предявлених вимог позивач ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 є його племінником. Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом його сімї, у звязку з чим регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Як вказував позивач, що також підтверджується актом з місця проживання від 30.06.2017 року (а.с.8), з 2012 року та по теперішній час ОСОБА_2 в належному йому житловому приміщенні не проживає без поважних причин.
Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач в належному позивачеві житлі не проживає понад один рік, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, а його реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1, який вимушений сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення із усуненням ОСОБА_1 перешкод в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мелешкіна (дійсна назва ОСОБА_4) буд.16-а кв.41 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).
Керуючись ст.ст.4-10, 15, 60, 61, 88, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 222-226, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мелешкіна (дійсна назва ОСОБА_4) буд.16-а кв.41, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя О.І. Євтушенко