АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»), Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), про визнання договору відступлення права вимоги недійсним за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», ПАТ «ВТБ Банк» про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» просить зазначену ухвалу скасувати та повернути цивільну справу до Шевченківського районного суду м. Чернівці для вирішення питання про відкриття провадження.

Посилається на порушення норм процесуального права, а саме недотримання судом першої інстанції правил підсудності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 02 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 2 постанови № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (п. 42).

Пред'явлений ОСОБА_1 позов є позовом з приводу нерухомого майна, яке знаходиться на території Шевченківського району м. Чернівці.

Отже, відкриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дотримався правил виключної підсудності.

У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги про те, що заявлений позов не є позовом з приводу нерухомого майна і що за приписами ч. 2 ст. 109 ЦПК України справа має розглядатися за місцезнаходженням відповідача є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням норм процесуального права, правил підсудності, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: М. І. Кулянда

О. О. Одинак