Справа № 466/6345/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої-судді Баєва О.І.

при секретарі Терех У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

01 вересня 2017 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26 липня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1173.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що за час шлюбу у них народилася дитина, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відносини з відповідачем погіршилися. Останні п'ять років між ними немає близькості та порозуміння, в кожного протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вона переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому звертається до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що хоча вони з відповідачем на даний час продовжують проживати в одній квартирі, спільного господарства вони не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вона категорично заперечує проти збереження шлюбу. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заперечив, вказав, що таке не буде відповідати інтересам дитини. Крім того зазначив, що на його думку розірвання шлюбу в подальшому призведе до нових судових позовів, зокрема, про визначення місця поживання дитини з одним з батьків та ін. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Стаття 24 Сімейного кодексу України зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, проживають в одній квартирі, однак близько п'яти років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, між ними втрачено почуття любові та поваги. Позивач категорично заперечує проти продовження сімейних відносин. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення.

Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, 1967р.н. зареєстрований 26 липня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1173.

Після розірвання шлюбу сторонам залишити прізвища «ОСОБА_2», «ОСОБА_2».

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О. І. Баєва