Номер провадження 2/331/1186/2017
У Х В А Л А

13.07.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком.

Ухвалою суду від 22.06.2017 р. зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи позивач не виконала ухвалу судді від 22.06.2017 р., надавши суду заповіт від 15.08.2002 р., що не є підтверджуючим документом про право власності на майно, оскільки позивачем в подальшому не отримано саме свідоцтва про право на спадщину. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Так, відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом за позовом одного або декількох співвласників.

Таким чином, звернення до суду із позовом про визначення порядку володіння та користування майном є одним із прав власника, передбаченим ст. ст. 319, 358 ЦК України.

Крім того, у відповідності з ч. 8 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо позовна заява подається представником позивача, до неї додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

На підтвердження повноважень представника, яким підписано вказану позовну заяву, до матеріалів позову додано договір про надання юридичних послуг від 03.07.2017 р.

Як вбачається з його змісту в адвоката ОСОБА_3 як представника позивача ОСОБА_1 відсутнє право підпису позовної заяви від імені позивача по справі № 331/4120/17, оскільки п. 2.1. передбачено вступ у цивільний процес по справі № 331/4157/17 за позовною заявою ОСОБА_1 в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Таким чином, до позовної заяви не долучено належного документа, який би засвідчував право представника на підписання позовних заяв від імені позивача, що прямо суперечить імперативній нормі ч. 4 ст. 42 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про визнання позовної заяви неподаною та застосування до неї наслідків, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011 р. сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Згідно із п. п. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком, вважати неподаною та повернути позивачу.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією № 0.0.801278017.1 від 07.07.2017 року, судовий збір у розмірі 640,00 гривень (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Розяснити позивачу, що усунувши недоліки позовної заяви, вона має право повторно звернутися до суду в порядку, встановленому законом.

Копію даної ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : В. М. Світлицька