Номер провадження: 22-ц/785/3333/17
Головуючий у першій інстанції Ткачук О.Л.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Дрішлюка А.І., Таварткіладзе О.М.

За участю секретаря- Бахірко А.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційні скарги Національної поліції України, Державної казначейської служби України на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.01.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Роздільнянського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області, Державної казначейської служби України, третя особа- Роздільнянський районний відділ ГУ МВС України в Одеській області

-про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, суду,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, суду, мотивуючи свою заяву тим, вирок Роздільнянського районного суду від 24.02.2015 року скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.04.2015 року та провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю події вказаного кримінального правопорушення. Позивачем вказано, що в період досудового слідства та розгляду справи в суді йому була нанесена моральна шкода, яка виразилася в тому, що у відношенні нього була порушена кримінальна справа, незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності, йому незаконно пред'явлено обвинувачення у вчиненій злочину, передбаченого ч.І ст. 162 КК України, увесь цей час він був викушений доводити своїм односельцям, родичам, знайомим про те, що він не скоював ніякого злочину, не роблячи нічого протизаконного йому приходиться прикладати багато зусиль для того, щоб наладити та привести до того рівня, які були до порушення кримінальної справи. Крім того, своїми незаконними діями органи досудового розслідування призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, його почали цуратися знайомі та друзі, а також з підозрою ставитись сусіди, які перестали з ним вітатися. Такий психічний вплив завдавав позивачу постійних моральних страждань, тому позивач просить суд стягнути з державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на його користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, національної поліції України, Роздільнянського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області, Державної казначейської служби України, третя оба- Роздільнянський районний відділ ГУ МВС України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, суду задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахункуна користь ОСОБА_5 (РНОКПП- НОМЕР_1) на відшкодування моральної шкоди в сумі 45 000(сорок п'ять тисяч) гривень. В задоволенні позову в іншій частині в суд відмовив. Судові витрати по справі віднесені на рахунок держави.

В апеляційній скарзі Національна поліція України просить рішення суду скасувати з ухваленням нового про відмов в задоволенні позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що вони не є структурним підрозділом міліції, порушень не здійснювали, а тому є неналежними відповідачами. Крім того, посилаються на відсутність доказів завдання позивачеві моральних страждань.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України ставить питання про скасування рішення суду посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що вони є самостійною юридичною особою; дії державних органів не визнано неправомірними,розмір моральної шкоди перевищує встановлений законодавством України.

В судове засідання відповідачі не з'явились,про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників судового процесу, що з'явились, перевіривши матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги та стягуючи 45 000 грн. моральної шкоди районний суд виходив з вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів,що здійснюють оперативно- розшукову діяльність,органів досудового розслідування,прокуратури і суду».При цьому зазначив, що ОСОБА_5 перебував під слідством та судом у період з 14.04.2014 року по 21.04.2015 року, що становить 12 календарних місяців та 7 днів. При визначені розміру моральної шкоди районний суд виходив з розміру мінімальної заробітної плати 3200 грн.,що не може бути меншим 39136,00 грн. При цьому районний суд врахував характер та обсягу моральних страждань, їх тривалість,стан здоров'я та вік позивача ,розумність,поміркованість та справедливість.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,сторонами не спростовується, що 24.02.2015 року відносно позивача Роздільнянським районним судом Одеської області було винесено вирок та його було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.І ст. 162 КК України. Ухвалою від 21.04.2015 року апеляційним судом Одеської області вирок Роздільнянського районного суду Одеської області відносно нього було скасовано та провадження по справі закрито.

Відповідно до частин 1,2 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ч. І ст.2 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої І громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність,органів досудового розслідування, прокуратури і суду" право на відшкодування шкоди в розмірах і з порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Судом правильно встановлено, що під слідством позивач перебував у період з 14.04.2014 року по 21.04.2015 року, що становить 12 календарних місяців та 7 днів.

Порядок відшкодування зазначеної шкоди визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту п'ятого статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Саме до цього зводяться правові висновки ВСУ справі №6-2203цс15 в котрій зазначається, що відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

При визначені розміру морального відшкодування суд відповідно до положень статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» районний суд правомірно виходив із законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством, з врахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості,стану здоров'я та віку позивача ,розумності ,поміркованості та справедливості.

Посилання на те, що національна поліція не є правонаступником територіальних органів Міністерства внутрішніх справ не є правовою підставою для відмови в заявлених вимогах, оскільки право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом за рахунок коштів держави.

Посилання на відсутність доказів моральної шкоди оцінюється критично,оскільки саме Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що моральна шкода розраховується за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

З врахуванням наведеного не є обґрунтований довід апеляційної скарги і державної казначейської служби України щодо відсутності доказів неправомірних дій державних органів та визначення розміру моральної шкоди.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги що розмір моральної шкоди завищений виходячи з того, що районним судом прийнято до уваги тривалість страждань, зміни в житті позивача в результаті притягнення його до кримінальної відповідальності та незаконного засудження.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються та не дають підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Національної поліції України, Державної казначейської служби України-відхилити.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.01.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню до касаційного суду на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

О.М.Таварткіладзе