Номер провадження: 22-ц/785/5490/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2017 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановила:

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 та стягнуто заборгованість в сумі 13 004,46 грн. за кредитним договором б/н від 29.11.2012 року, а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

09.06.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.09.2015 року він з отриманої виписки по картковому рахунку дізнався про те, що 31.01.2013 року було здійснено списання 2917,89 грн. На його письмове звернення щодо підстав списання грошових коштів з картки від 31.01.2013 року, ним було отримано письмову відповідь, згідно якої зазначено, що він являється поручителем клієнта ОСОБА_5 за його кредитним договором від 16.03.2007 року, тому списання здійснено в порядку статей 526, 527, 530 ЦК України, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність. Вказував, що саме дане списання стало початковим підрахунком для звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду та з цієї суми нарахована пеня, відсотки, річні та штрафні санкції, зазначені в заочному рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року. Проте, таке списання можливе лише за умови винесення відповідного рішення, разом з тим судове рішення, як підстава списання коштів, не виносилось напередодні вказаного списання. ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом ОСОБА_5 від 16.03.2007 року. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року позов було задоволено частково, стягнуто заборгованість з основного боржника ОСОБА_5, а в частині задоволення вимог щодо стягнення боргу з поручителів судом було відмовлено, з підстав відсутності спільного договору поруки. Крім того ПАТ КБ «Приватбанк» зверталося із аналогічним позовом про солідарне стягнення з боржників до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, та 09.02.2016 року по справі №495/9256/15-ц було винесення рішення, яке має аналогічний зміст із рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року. ОСОБА_4 вважав, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року по справі №202/24180/13-ц є нововиявленими обставинами, так як існувало на момент розгляду даної справи, однак про існування якого не було відомо йому, оскільки він участі в справі, яка розглядалась в м. Дніпропетровськ не брав, тому і звернувся до суду з заявою, у якої просив скасувати заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами задоволено. Вирішено заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року переглянути, у позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що ОСОБА_4 не було відомо про існування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року, судом першої інстанції не встановлено факт порушення Індустріальним і районним судом м. Дніпропетровська вимог ч.3 ст. 222 ЦПК України та не направлення ОСОБА_4 як стороні по справі зазначеного рішення суду а також не встановлено факт набрання законної сили даного рішення. Крім того судом не було встановлено, коли саме ОСОБА_4 стало достовірно відомо про існування зазначеного рішення суду, а тому не досліджувалась обставина щодо своєчасного звернення заявника до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в строки, встановленіст. 362 ЦПК України.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Згідно частини 1 статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якою закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду, встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (ч. 2 ст. 361 ЦПК)

Задовольняючи заяву та скасовуючи рішення суду від 01.09.2015 року у звязку із нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року по справі №202/24180/13-ц є нововиявленими обставинами, так як існувало на момент розгляду даної справи, однак про існування якого заявникові не було відомо, оскільки він участі в справі не брав, тому заява ОСОБА_4 про перегляд рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак судом першої інстанції не було враховано те, що відповідно до ст. 362 ЦПК України, заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу обчислюється з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до розяснень, які містися в п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Згідно матеріалів справи, про існування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року, яке ОСОБА_4 вважає нововиявленою обставиною, йому було відомо у листопаді 2015 року, на що останній посилається в апеляційній скарзі на заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року, поданої 23.11.2015 року (а.с.72-74).

З заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року ОСОБА_4 звернувся 09.06.2016 року, тобто з пропуском встановленого ст. 362 ЦПК України строку на звернення з заявою та з клопотанням про його поновлення не звертався.

Враховуючи вищенаведене та те, що заяву ОСОБА_4 подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та ухваленню нового рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року.

Колегія суддів вважає за необхідне розяснити ОСОБА_4 його процесуальне право звернутись до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2017 року скасувати та ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01.09.2015 року залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.С.Комлева

ОСОБА_7