справа №619/2036/17
провадження №2/619/1189/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради «про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом та за заповітом»,

встановив:

До суду звернувся заявник ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради «про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом та за заповітом».

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що її дядько ОСОБА_3 помер 10 березня 2015 року, постійно проживаючи у м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською міською радою 09.06.1987 року, зареєстрованого в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.06.1987 року за № 3316 у книзі № 15, та автомашини марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, яка належала померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946, але реєстраційні документи щодо права власності померлого на автомашину втрачені.

Тому позивач прохає встановити юридичний факт належності вказаного майна ОСОБА_3

Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_2, його племінниця, на підставі заповіту від 24.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстром № 164. Із заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповів позивачу усе своє майно, яке йому належало, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося на день його смерті.

Державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.09.2016 року за реєстром № 922 - на імя спадкоємця за заповітом - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині 1/2 долі житлового будинку у м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, в проведенні інших нотаріальних дій відмовила за відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (автомашина), а також наявністю права власності дружини у порядку ст. 60 СК України на іншу 1/2 частину усього рухомого та нерухомого майна, яке належало померлому на день його смерті і було вказане у заповіті.

Але позивач вважає, що як спадкоємець померлого дядька за заповітом в результаті встановлення факту належності померлому спірного автомобіля - вона має право на спадок за заповітом на 1/2 частину автомашини марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, яка належала померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946, чому позивач і змушена звернутися до суду.

Спадкоємець за законом першої черги після смерті чоловіка - ОСОБА_6, хоча і була зареєстрована, і проживала разом із спадкодавцем у м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11 однак, до нотаріальної контори із заявою про прийняття обовязкової долі у спадку не звернулася після смерті чоловіка, на спадок не претендувала.

14 березня 2015 року померла ОСОБА_6, тітка позивача, яка постійно на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, та 1/2 частини автомашини марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, які належали їй на праві власності на підставі ст.60 Сімейного Кодексу України, як придбані у період шлюбу на праві спільної сумісної власності із чоловіком ОСОБА_3, який помер 10 березня 2015 року, хоча за життя ОСОБА_6 не звернулася із заявою до нотаріальних органів, органів влади та суду з приводу виділення свого права власності із подружнього сумісного права власності.

Єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті тітки ОСОБА_6 є позивач, яка з 2005 року після розірвання шлюбу переїхала проживати у родину свого дядька ОСОБА_3 та тітки ОСОБА_6, які вважали позивача своєю дочкою, вона проживала з ними однією сімєю, вони мали спільний бюджет і спільні кошти, сумісно придбали за вказані кошти у цей період телевізор «Самсунг», мультиварку, електричний чайник, пилосос, холодильник «Сузукі», відео реєстратор, радіотелефон «Самсунг», скутер, разом вели господарство, проводили ремонт будинку. Спільний бюджет їх сімї складався із пенсії дідька та тітки, а також заробітної плати позивача, яка працювала вчителем в ЗОШ № 8 м. Харкова, що можуть підтвердити свідки у судовому засіданні. Послідні роки позивач фактично утримувала стареньких, допомагали вести хазяйство, придбала продукти, ліки, готувала їжу, доглядала своїх дядька та тітку, що із віком захворіли. На початку січня 2015 року захворювання стареньких загострилося та стан їх погіршився, вони померли у середині березня 2015 року фактично одночасно з різницею у чотири дні. Позивач поховала рідних. При цьому реєстрація позивача у будинку її колишнього чоловіка у с. Стариця, вул. Масловка, 273 Вовчанського району Харківської області - є адміністративною.

Однак, державний нотаріус відмовив позивачу у визнанні за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті тітки на спірне вказане майно, тому вона змушена звернутися до суду.

За таких обставин заявник прохає на підставі ст.1264 ЦК України встановити юридичний факт проживання однією сімєю з тіткою ОСОБА_6 не менш як пять років до часу відкриття спадщини та вважати позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка настала 14.03.2015 року, та визнати за позивачем право власності як за спадкоємцем четвертої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи Дергачівської міської ради в судове засідання не з'явився, сповіщений про судове слухання, але не з'явився без поважних причин, тому суд слухає справу в його відсутність. Повідомлення про причини неявки до судового засідання з боку представника заінтересованої особи до суду не надходило. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено: ОСОБА_3 помер 10 березня 2015 року, постійно проживаючи у м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дергачівською міською радою 09.06.1987 року, зареєстрованого в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.06.1987 року за № 3316 у книзі № 15,

та автомобіля марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946, але реєстраційні документи щодо права власності померлого на автомашину втрачені.

Суд встановлює юридичний факт належності даної автомашини ОСОБА_3 на підставі показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також довідки Територіального сервісного центру 6350 Сервісного центру МВС України у Харківській області від 22.06.2017 року № 31/20/50- 211, з якої вбачається, що автомашина марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, який зареєстрована на імя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946. Крім того, суд ураховує витяг з кримінального провадження № НОМЕР_3 0000811 від 23.04.2016 року, де вказано, що 21.04.2016 року невстановлена особа таємно викрала документи на право власності на спірний автомобіль у позивача-спадкоємця ОСОБА_2

Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_2 на підставі заповіту від 24.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстром № 164. Із заповіту вбачається, що ОСОБА_3 заповів позивачу усе своє майно, яке йому належало, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося на день його смерті.

Державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала свідоцтво про права на спадщину за заповітом від 13.09.2016 року за реєстром № 922 - на імя спадкоємця за заповітом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині 1/2 долі житлового будинку у м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, в проведенні інших нотаріальних дій відмовила.

Суд вважає, що як спадкоємець померлого ОСОБА_3 за заповітом в результаті встановлення факту належності померлому спірного автомобіля - ОСОБА_2 має право на спадок за заповітом на 1/2 частину автомашини марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946, чому і змушена звернутися до суду.

Спадкоємець за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_6, хоча і була зареєстрована, і проживала разом із спадкодавцем однак, до нотаріальної контори із заявою про прийняття обовязкової долі у спадку не звернулася після смерті чоловіка, на спадок не претендувала.

Тому суд визнає право власності за ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом після смерті ОСОБА_3 щодо 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946.

14 березня 2015 року померла ОСОБА_6, яка постійно на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11.

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, та 1/2 частини автомашини марки ВАЗ-2101 держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, які належали їй на праві власності на підставі ст.60 Сімейного Кодексу України, як придбані у період шлюбу згідно свідоцтва про одруження, виданого Дергачівським рай бюро РАЦС Харківської області від 05.07.1960 року - на праві спільної сумісної власності із чоловіком ОСОБА_3, який помер 10 березня 2015 року.

Єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті тітки ОСОБА_6 є позивач, яка з 2005 року після розірвання шлюбу переїхала проживати у родину ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які вважали позивача своєю дочкою, вона проживала з ними однією сімєю, вони мали спільний бюджет і спільні кошти, сумісно придбали за свої кошти у цей період телевізор «Самсунг», мультиварку, електричний чайник, пилосос, холодильник «Сузукі», відео реєстратор, радіотелефон «Самсунг», скутер, разом вели господарство, проводили ремонт будинку. Спільний бюджет їх сімї складався із пенсії дядька та тітки, а також заробітної плати позивача, яка працювала вчителем в ЗОШ № 8 м. Харкова, що підтвердили свідки у судовому засіданні. Послідні роки позивач фактично утримувала стареньких (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4), допомагала вести господарство, придбала продукти, ліки, готувала їжу, доглядала їх. На початку січня 2015 року захворювання стареньких загострилося (тітка ОСОБА_6 хворіла на атеросклеротичну хворобу серця, а дядько ОСОБА_3 на рак легенів), стан їх здоровя погіршився, вони померли у середині березня 2015 року фактично одночасно з різницею у чотири дні. Позивач поховала рідних. При цьому реєстрацію позивача у будинку її колишнього чоловіка у с. Стариця, вул. Масловка, 273 Вовчанського району Харківської області суд вважає адміністративною.

За таких обставин суд на підставі ст. 1264 ЦК України встановлює юридичний факт проживання однією сімєю позивача ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_6 з 2005 року, тобто не менш як пять років до часу відкриття спадщини, тому суд вважає ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка настала 14.03.2015 року.

На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України суд визнає за ОСОБА_2 як за спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка по слідувала 14 березня 2015 року, право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, та 1/2 частини автомашини марки ВАЗ-2101, держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1264, 1268 ЦК України, ст. 5,10,60,208,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом після смерті ОСОБА_3 щодо 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ-2101, держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію серії АЗ № 090946.

Встановити юридичний факт проживання однією сімєю позивача ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_6 з 2005 року, вважати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка настала 14.03.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка послідувала 14 березня 2015 року, право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Дергачі, в-д. Сосновий, 11, який складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 22,80 м.кв., загальною площею 41,3 м.кв., веранди літ. «а», погріб літ. «а1», сарай літ. «Б». «В», гараж літ. «Г», вбиральні літ. «Д», огорожі № 1-2, колонка № 3.

Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка послідувала 14 березня 2015 року, право власності на спадкове майно у вигляді: 1/2 частини автомашини марки ВАЗ-2101, держномер 98-17 ХАЧ, 1973 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_2, яка належала померлій на підставі ст. 60 СК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна