Справа № 755/535/17
"14" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
за участі секретаря Краснової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2012 року. Вказана квартира є неприватизованою та знаходиться на балансі Дочірного підприємства ,,Дарниця -1".
В 2014 році на прохання дочки ОСОБА_2 її було зареєстровано в квартирі. Однак в травні 2014 року дочка повідомила, що повертається до матері ОСОБА_3 яка мешкає у місті Баку, Азейбарджан. Відповідачка ОСОБА_2 в квартирі не проживає.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 10.06.1998 року.
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 16.03.2016 року виданої ДП ,,Дарниця-1" № 422 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про зміну підстави позову, а саме визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення - квартирою, у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до Азейбарджанської республіки.
Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки.
Представник третьої особи: Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися і не повідомили суд про причини неявки.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 з 2012 року проживає позивач ОСОБА_1 Вказана квартира є неприватизованою та знаходиться на балансі Дочірного підприємства ,,Дарниця -1".
Відповідно до довідки Ф№ 3 від 16.03.2016 року виданої ДП ,,Дарниця-1" № 422 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2
Відповідачка в квартирі не проживає, що підтверджується Актом затвердженим старшим інженером ,,Житлосервіс - 2".
Відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою : АДРЕСА_2, та є громадянкою Азейбарджанської республіки, що підтверджується нотаріальним перекладом посвідчення особи громадянина серія НОМЕР_1.
Необхідність визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позивач обгрунтовує необхідністю сплачувати надмірні витрати за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Встановлено, що відповідач відсутня в квартирі АДРЕСА_2 понад встановлені строки , а тому підлягає визнанню такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачаОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_2.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 209, 212-215, 226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.