Справа №2-з/760/330/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Коваленко І.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 147 624 грн., заподіяну їй внаслідок залиття її квартири АДРЕСА_1, та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

14 листопада 2017 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову та просить суд вжити заходи забезпечення позову до моменту вирішення справи про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири по суті, шляхом накладення арешту на квартиру відповідача за адресою: АДРЕСА_2.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Пояснила, що квартира за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві власності відповідачу, вказана квартира перебувала під арештом на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 13.05.2015 у справі №367/3005/15-ц, однак рішення вищезазначеного суду скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 27.10.2016, а отже, забезпечення позову, накладене судом першої інстанції також скасовано і квартира звільнена з-під арешту.

Посилається на те, що відповідч зловживає своїм процесуальним становищем, всіма методами сприяє затягуванню судового процесу задля невиплати заподіяної ним майнової шкоди.

Позивачка зазначає, що враховуючи те, що відповідач має інше житло, не виявив бажання вирішити питання у досудовому врегулюванні та зважаючи на значний розмір спричиненої шкоди, вважає, що ОСОБА_3 може відчужити належну йому на праві власності квартиру №132, у будинку 2А, по вул, Механізаторів у м. Києві, з метою уникнення відповідальності за власну недбалість.

Таким чином, позивачка вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову до моменту вирішення справи про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири по суті шляхом накладення арешту на квартиру відповідача за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з чим звернулася до суду та просила задовольнити заяву.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З заяви вбачається, що позивачка не навела жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного ним заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд акцентує увагу позивачки на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб і свавілля в цьому питанні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка просить відшкодувати матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 147 624 грн., заподіяну їй внаслідок залиття її квартири АДРЕСА_1 та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., та просить накласти арешт на квартиру відповідача за адресою: АДРЕСА_2.

Суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: