БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 408/6106/16-ц
Провадження 2/408/3/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області
в складі: головуючого-судді: Цимбал Ю.Ю.
при секретарі: Багрій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом військового прокурора Луганського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування майнової шкоди, яка спричинена вчиненням злочину,-
в с т а н о в и в:
Військовий прокурор Луганського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування майнової шкоди, яка спричинена вчиненням злочину.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 був визнаний винним та засуджений вироком Новопсковського районного суду Луганської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 414 ч. 2 КК України.
Так, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходив військову службу у військові частині НОМЕР_1 та вчинив порушення правил поводження зі зброєю, що виразилось у необережному поводженні із нею, в результаті вчиненного - загинув солдат ОСОБА_2 , який також був військовослужбовцем, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
По факту смерті ОСОБА_2 було проведено службове розслідування та встановлено, що ОСОБА_2 загинув під час виконання обов`язків військової служби, та згідно діючого законодавства, зокрема положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 - Міністерством оборони України, рідним загиблого було виплачено одноразову грошову допомогу 609 000 грн. 00 коп. державних коштів.
Надалі, в позові прокурор зазначає, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому «Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року та цивільним законодавством України.
До цього ж як підставу своїх вимог, позивач в позові зазначає, що військовою прокуратурою Луганського гарнізону в ході вивчення вищезазначених матеріалів з приводу вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення та наслідків, які настали в результаті його дій - встановлено факт порушення законних інтересів держави в особі Міністерства оборони України, пов`язаних із відшкодування витрат в сумі 609 000 грн. 00 коп. , у зв`язку із смертю військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 .
Міністерство оборони України за правилами ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, оскільки смерть ОСОБА_2 спричинена не бойовими діями чи іншими спеціальними умовами військової служби, а незаконними (злочинними) діями ОСОБА_1 .
За таких підстав, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України майнову шкоду, яка спричинена вчиненням злочину у кримінальному провадженні №0000007 в сумі 609000 (шістсот дев`ять тисяч) грн. 00 коп.
До початку судового розгляду з боку позивача в особі Міністерства оборони України надана заява про розгляд справи без участі представника, в поданій заяві з боку Міністерства оборони України позивачем позовні вимоги підтримані, представник Міноборони просив задовольнити позов, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Прокурор просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом публікації в пресі оголошення про виклик. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі.
У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Предметом даного позову являється вирішення питання про відшкодування витрат, які спричинені вчиненням злочину.
Судом встановлено, що згідно вироку Новопсковського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року військовослужбовця ОСОБА_1 , який перебував на військові службі у військові частині НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України (порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілій особі) і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Також, з вироку суду вбачається, що в результаті вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення загинув солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Статтями 16, 16-1, 16-2, 16-3, 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Право на її отримання мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця.
Згідно з копією повідомлення Департаменту фінансів МО України від 29 червня 2016 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 переказано кошти в сумі 609 000 грн. 00 коп. для проведення виплати одноразової грошової допомоги родичам загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно з копією протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 02 квітня 2015 року №13, розглянувши подані документи, комісія прийшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975: матері, дружині, сину та дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, солдата ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 13 січня 2015 року в розмірі 500 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 609 000 грн. 00 коп. в рівних долях кожному (а.с.09), що також підтверджується витягом з вказаного протоколу (а.с.11).
Із копії платіжного доручення № 738 від 10 квітня 2015 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 перерахована одноразова грошова допомога у сумі 152 250 грн. 00 коп. (а.с.12).
Згідно з копією платіжного доручення № 739 від 10 квітня 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 перерахована одноразова грошова допомога у сумі 456 750 грн. 00 коп. (а.с.13).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приписами ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З огляду на викладене, відповідач зобовязаний до відшкодування державі у особі Міністерства оборони України сплаченої сім`ї загиблого допомоги.
Судовий збір згідно ст.88 ЦПК України відноситься на рахунок держави, оскільки відповідач звільнений від сплати за п.12 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України майнову шкоду, завдану вчиненням злочину (кримінальне провадження №0000007), у сумі 609 000 (шістсот дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте Біловодським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.
Суддя Ю.Ю. Цимбал