Справа № 750/3014/15-ц Провадження № 22-ц/795/909/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Литвиненко І. В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бечка Є.М., Харечко Л.К.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:заявника ОСОБА_5 та її представника - адвоката Кутукова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дану ухвалу та задовольнити її заяву про розстрочку виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.04.2016 по цій справі.

Вказаним рішенням від 11.04.2016, яке набрало законної сили 07.06.2016 та звернуто до виконання, з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість: за кредитом - у сумі 676626 грн 71 коп., за процентами за користування кредитом - у сумі 23334 грн 91 коп., а також судові витрати у розмірі 3531 грн 59 коп.

У лютому 2017 р. ОСОБА_5 подала до суду заяву про розстрочку виконання рішення суду від 11.04.2016, в якій просила розстрочити сплату стягнутих з неї цим рішенням коштів по 5000 грн 00 коп. на місяць до 28.02.2028. Вимоги заяви обґрунтовуються наступним:

- внаслідок зростання курсу долара США - валюти кредиту відносно гривні борг ОСОБА_5 за кредитним договором збільшився втричі,

- у рамках виконавчого провадження з виконання рішення суду від 11.04.2016 по даній справі державним виконавцем накладено арешт на рахунки ОСОБА_5 у фінансових установах, у зв'язку з чим фактично паралізовано її господарську діяльність; в неї немає можливості одночасно сплачувати заборгованість за іншим кредитним договором (з ПАТ «Державний ощадний банк України») та виконати рішення суду від 11.04.2016,

- внаслідок інфляційних процесів в економіці держави господарська діяльність ОСОБА_5 пішла на спад і, відповідно, зменшився розмір отриманого нею доходу, скоротилася чисельність її працівників, у зв'язку з чим зменшився обсяг виконуваної ними роботи, кількість реалізованих товарів та послуг,

- витрати на господарську діяльність - на оренду землі та приміщень, на придбання товарів і послуг, на оплату праці працівників, сплату податків та інших обов'язкових платежів, а також поточні особисті витрати для забезпечення власної життєдіяльності ОСОБА_5 є значними,

- остання має заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4000 грн 00 коп.,

- ОСОБА_5 вимушена систематично звертатися за медичною допомогою до лікарів і періодично перебувати на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, так як вона має хронічні захворювання.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги останньої є ідентичними доводам її заяви. Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що судом не враховано, що на час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 перебувала на оздоровчому лікуванні, про що у справі мається копія відповідної довідки.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що із заяви ОСОБА_5 не вбачається наявність виняткових обставин, що унеможливлюють виконання нею рішення суду по справі.

Суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України, суд може розстрочити виконання рішення у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють його виконання (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Отже для задоволення вимог ОСОБА_5 суду необхідно мати докази про те, що після сплати обов'язкових платежів, податків та здійснення інших необхідних систематичних витрат у ОСОБА_5 залишається така частина доходів, яка без шкоди для її нормального існування дозволяє виконувати рішення суду від 11.04.2016 шляхом сплати на його виконання лише по 5000 грн 00 коп. на місяць до 28.02.2028. Проте таких доказів суду не надано.

Так:

- з наявної у справі копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за 2016 р. вбачається, що обсяг її доходів становить 860120 грн 00 коп., що в розрахунку на один місяць становить 71676 грн 67 коп. (т. 2 арк. 112 зв.),

- розмір сплаченої ОСОБА_5 орендної плати за землю за один місяць згідно з копією відповідної податкової декларації за 2016 рік становить 110 грн 13 коп. (т. 2 арк. 113-114),

- середньомісячний розмір виплаченої працівникам фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 заробітної плати за один місяць відповідно до копії довідки суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_5 про розмір фонду оплати праці за десять місяців 2016 року становить 6353 грн 30 коп. (т. 2 арк. 115),

- копіями квитанцій відповідного змісту підтверджено середньомісячний розмір сплачених ОСОБА_5 комунальних платежів та внесків на суму 1193 грн 23 коп. поряд з заборгованістю з абонплати за теплопостачання на 01.09.2016 у сумі 3917 грн 12 коп. (т. 2 на арк. 116-117).

Інших доказів до заяви про розстрочку виконання рішення суду ОСОБА_5 не додано і про дослідження таких в апеляційному суді не заявлено.

Таким чином, з вищеописаних доказів випливає, що чистий місячний доход ОСОБА_5 становить: 71676 грн 67 коп. - 110 грн 13 коп. - 6353 грн 30 коп. - 1193 грн 23 коп. = 64020 грн 01 коп.

Отож наведені суми доходів та витрат ОСОБА_5 не дають підстав для висновку, що після оплати витрат у неї залишається така частина доходів, яка без шкоди для її нормального існування дозволяє виконувати рішення суду по даній справі шляхом сплати на його виконання лише по 5000 грн 00 коп. на місяць до 28.02.2028.

Копії виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого Чернігівської міської лікарні № 2 № 873 за 2017 р., згідно з якою ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні, і довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про проходження нею оздоровлення у пансіонаті апеляційний суд не може використати для задоволення вимог останньої, т.я. у них відсутні відомості про будь-які витрати (т. 2 арк. 118, 142).

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать наданим суду доказам.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної ухвали нема; її законність та обґрунтованість апеляційним судом перевірено у межах заявлених у суді І інстанції вимог, доводів апеляційної скарги та на підставі доказів, на які ОСОБА_5 у них посилалася.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч. 1 п. 1, 313-315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: