Головуючий суду 1 інстанції - Ткач О.В.
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 431/5124/16-ц
Провадження № 22ц/782/592/17
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів - Гаврилюка В.К., Яреська А.В.,

за участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Луганської області справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 13 липня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 13 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 13 липня 2017 року про залишення позову без розгляду та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки вважає, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та його представник двічі 04 липня 2017 року та 13 липня 2017 року в судові засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судовими повістками та в телефонному режимі. Заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно зі ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі:

- неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив причини своєї неявки; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з дійсним позовом звернувся до суду у березні 2014 року. Ухвалою суду від 22 травня 2014 року відкрито справдження у справі та справу було призначено до слухання у попередньому судовому засіданні. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 31 липня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації. Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції, ухвала Апеляційного суду Луганської області від 20 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2016 року скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після цього в суді першої інстанції справа неодноразово призначалася до розгляду у судовому засіданні, а саме: на 21 листопада 2016 року, 01 грудня 2016 року, 07 грудня 2016 року, 14 грудня 2016 року, 16 січня 2017 року, 24 січня 2017 року, 07 лютого 2017 року, 27 лютого 2017 року, 14 березня 2017 року, 21 квітня 2017 року, 05 травня 2017 року, 31 травня 2017 року, 16 червня 2017 року, 04 липня 2017 року та останні раз на 13 липня 2017 року, коли судом було винесено оскаржувану ухвалу у зв'язку з неявкою позивача та його представника у судове засідання. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача або його представника про час і місце розгляду справи на 16 червня 2017 року, на 04 липня 2017 року та на 13 липня 2017 року.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без розгляду суд посилався на те, що позивач та його представник про розгляд справи на 04 липня 2017 року та на 13 липня 2017 року були повідомлені повістками та в телефонному режимі.

Згідно ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які надсилаються особам, що беруть участь у справі.

Судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере учать у справі.

В ч. 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що розписка про одержання судової повістки разом з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили, повертається до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

В матеріалах справи містяться тексти телефонограм від 31 травня 2017 року, від 16 червня 2017 року та від 04 липня 2017 року про виклик представника позивача в судові засідання на 16 червня 2017 року, на 04 липня 2017 року та на 13 липня 2017 року. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про фіксацію здійснення виклику представника позивача телефонограмою, як то належним чином завірений витяг або копія із журналу вихідних телефонограм суду, в якому б було зафіксовано вихідний номер телефонограми, кому адресована телефонограма, з якого номеру телефону, хто та коли прийняв телефонограму, ПІБ та підпис відповідальної особи, яка передала телефонограму, що не відповідає вимогам ч. 6 ст. 74 ЦПК України.

Окрім того, суд залишив поза увагою той факт, що Цивільно-процесуальним Кодексом України чітко передбачений порядок вручення судових повісток, а саме те, що належним повідомленням є повідомлення про вручення рекомендованого поштового листа. В матеріалах справи відсутні будь-які докази як направлення судом на адресу позивача та його представника, так і отримання ними судових повісток про розгляд справи на 16 червня 2017 року, на 04 липня 2017 року та на 13 липня 2017 року.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивач та його представник не були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи призначеної на 16 червня 2017 року, на 04 липня 2017 року та на 13 липня 2017 року у спосіб, як це передбачено ст. 74 ЦПК України.

Виходячи з вимог ст.ст. 169, п. 3 ч. 1 статті 207 ЦПК України суд вирішує питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання тільки за умови повідомлення позивача належним чином про час і місце розгляду справи обидва рази.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та у п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України (№ 2)» наголошується що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача або його представника про час і місце розгляду справи та вручення судової повістки як на 16 червня 2017 року, на 04 липня 2017 року, так і на 13 липня 2017 року, тому не можна вважати, що суд першої інстанції дотримався вимог щодо належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, як це передбачено ст. 74 ЦПК України, тим самим порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Отже, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В пункті 4 ч. 1 статті 311 ЦПК України зазначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки у даному випадку судом порушено порядок вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 13 липня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: