Справа № 513/871/16-ц
Провадження № 2/513/56/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 22 березня 2011 року банк уклав з ОСОБА_1 кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредитну картку "Універсальна", зі встановленим кредитним лімітом. 01 квітня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на кредитну картку "Уневерсальна Голд", зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 10000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік, на суму залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки.

За умовами договору відповідач зобовязана щомісяця сплачувати позивачу платежі, передбачені умовами договору. Однак, ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, не сплачує платежі, не повертає кредитні кошти. Станом на 30 червня 2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 18045,97 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності в межах наданих йому повноважень, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач у дане судове засідання не прибула. Під час судового розгляду подала письмові заперечення проти позову, просила відмовити банку у задоволенні позову з тих підстав, що кредитний договір з банком не укладала, текст анкети-заяви не містить істотних умов кредитного договору, позивачем не надано жодного доказу щодо відкриття карткового рахунку на її ім'я та руху коштів по рахунку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк ... (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Судом встановлено, що 22 березня 2011 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого ОСОБА_1 оримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с 6-37).

Заява позичальника разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку" складає між позичальником і Банком кредитний договір.

Анкета- заява відповідача від 22 березня 2011 року, підписана позичальником ОСОБА_1, зазначено, що «позичальникові зрозуміло, що заява разом із Пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що позичальник «ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які їй були надані для ознайомлення». Надалі позичальник підписалась під своїми зобов'язаннями про те, що вона «зобов' язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг .

Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності.

ОСОБА_1 було надано кредитні картки: 503630 (дата відкриття - 22.03.2011 - кредитний ліміт 3500 гривень); 931894 (дата відкриття 01.04.2014, термін дії - 11/17), що підтверджується довідкою "Приватбанк" (а.с. 95).

Вимогами ст. 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або стандартних формах, який може бути лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позичальник ОСОБА_1 висловила свою згоду про укладання кредитного договору саме у вигляді Заяви позичальника та Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

В заяві-анкеті клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору (п.2.1.1.2.3) визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 вбачається, що 01 квітня 2014 року, банком встановлено позичальнику кредитний ліміт в сумі 10000 гривень (а.с.96).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним із позивачем, внаслідок чого, станом на 30 червня 2016 року в неї є заборгованість за кредитом у розмірі 18045,97 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 10353,52 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 5981,53 гривень; нарахована комісія - 375,40 гривень, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина - 500 гривень; процентна складова - 835,52 гривень (а.с. 4-5).

Заперечення відповідача в частині того, що між нею та банком не було укладено кредитний договір суд не приймає, її доводи спростовуються доказами в справі, зокрема анкетою-заявою, випискою по особовому рахунку, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувалась кредитною карткою в період з 22 березня 2011 року по 10 листопада 2016 року, знімала гроші, і частково погашала заборгованість за договором різними платежами.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору, та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач уклала з позивачем кредитний договір та отримала у банку кредитні кошти, які зобов'язана повернути у строки та в порядку, визначені договором. Однак, ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконує, не сплачує належні платежі, ухиляється від повернення банку кредитних коштів.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 18045 гривень 97 копійок.

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, ОСОБА_1 повинна сплатити ПАТ КБ "Приватбанк" сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1378 гривень.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 543, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 5,6,10,11,60,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк, , рахунок 3111, МФО 305299 заборгованість за кредитним договором б/н від 22 березня 2011 року у розмірі 18045 (вісімнадцять тисяч сорок п'ять) гривень 97 копійок, судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Саратський районний суд Одеської області, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар