Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 509/170/14-ц

провадження № 2/521/522/17

24 липня 2017 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Лефтеровій О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_5, ТОВ «Югмрамор-Граніт», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 грудня 2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували у Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради, ТОВ «Югмрамор-граніт». 09.09.2006 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Югмрамор-граніт», в особі директора ОСОБА_7 укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_5 зобовязався надати товариству в кредит грошові кошти в розмірі 454500 гривень, що еквівалентно 90000 доларів США.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору позики ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 80000 доларів США для перерахування їх на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 09.11.2006 року 80 000 доларів США перераховані А.ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок ОСОБА_6, що знаходився у АТ «ОСОБА_9 Аваль». 10.11.2006 року грошова сума у розмірі 80 000 доларів США отримана ОСОБА_6 24.11.2006 року на поточний рахунок ОСОБА_6, А.ОСОБА_8 перерахувала грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США. Таким чином, станом на 01.12.2006 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 через А.ОСОБА_8 грошові кошти, передбачені договором позики від 09.09.2006 року у розмірі девяносто тисяч доларів США для передачі ТОВ «Югмрамор-граніт», однак ОСОБА_6 отримані ним грошові кошти товариству не передав.

15.04.2010 року ОСОБА_6 передав директору ТОВ «Югмрамор-граніт» ОСОБА_7 розписку, у якій зобовязався в термін часу до 09.11.2011 року повернути борг, передбачений договором позики від 09.09.2006 року, з урахуванням всіх передбачених штрафних санкцій. Зазначені у розписці від 15.04.2010 року зобовязання ОСОБА_6 не виконав.

13.01.2013 року ОСОБА_6 помер. Відповідно до спадкової справи № 4-2013, заведеної після смерті ОСОБА_6, його спадкоємцями є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20 квітня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір переуступки права вимоги, за яким ОСОБА_5 переуступив ОСОБА_2 право вимоги щодо стягнення боргу з ОСОБА_6

Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку задовольнити вимоги кредитора, щодо повернення суми боргу, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь згідно договору переуступки права вимоги позики від 20.04.2014 року грошовий борг загальною сумою 12 114 427,00 гривень, що еквівалентно - 924 060 доларів США, який складається з суми основного боргу у розмірі 1 179 900 гривень, що еквівалентно 90 000 доларів США; відсотків за користування кредитом у розмірі 424764 гривень, що еквівалентно 32 400 доларів США; суми боргу з урахуванням пені у розмірі - 10 265 130,00 гривень, що еквівалентно 783 000 доларів США; три відсотки річних від суми боргу у розмірі - 240 700 гривень, що еквівалентно 18 360 доларів США, також просить суд поновити позовну давність.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, наполягав на застосуванні строків позовної давності.

Представник третьої особи ТОВ «Югмрамор-Граніт» в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути заборгованість за договором позики від 09.09.2006 року, згідно п. 2.1. якого кінцевий термін виконання зобовязань за яким встановлено до 09 листопада 2009 року.

Первісний позов від імені ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ТОВ «Югмрамор-Граніт» про стягнення заборгованості подано до суду 19 квітня 2013 року, тобто з порушенням строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦПК України.

Відповідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду справи, поважність причин пропуску строків позовної давності не встановлена, що унеможливлює їх поновлення в порядку передбаченому ч. 5 ст. 267 ЦК України, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_5, ТОВ «Югмрамор-Граніт» з підстав пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 262, 267 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_5, ТОВ «Югмрамор-Граніт» - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

24.07.17