Справа №489/4919/17
Провадження №2/489/2405/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 листопада 2017 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Румянцевої Н.О.,
секретаря - Настенко С.В.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,
Позивач звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України до держави Королівство Іспанія на період з 20.12.2017 року по 10.01.2018 року включно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у супроводі матері. Позивач посилається на те, що відповідач неодноразово надавав згоду на виїзд за кордон їхньому сину, однак останнього разу відмовився в зв'язку із поданням нею заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина.
Представник позивача підтримала позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився.
Представник Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради у судове засідання не з'явилась.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до наступного.
17 січня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3.
Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні.
Як вбачається із заяви від 15.04.2015 року, посвідченої приватним нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3 надавав згоду його малолітньому сину - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на тимчасовий виїзд за кордон з України до Іспанії, Франції та інших країн Шенгенської угоди, мета поїздки - (туризм та відпочинок) з 01 травня 2015 року по 01 травня 2016 року, у супроводі матері - ОСОБА_2
У відповідності з заявою від 25.07.2016 року, посвідченої приватним нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали згоду на тимчасову поїздку за кордон до Королівства Іспанія в період з 01.08.2016 року по 01.08.2017 року їхньому сину - ОСОБА_4, самостійно та/або в супроводі його матері ОСОБА_2.
ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово виїжджали до Королівства Іспанії, що підтверджується відмітками у їх паспортах громадян України для виїзду за кордон.
Позивач отримала два запрошення до Королівства Іспанії від її матері - ОСОБА_7, терміном дії з 20.10.2017 року по 10.01.2018 року.
Позивач у позові зазначила, що відповідач відмовився від надання згоди на тимчасовий виїзд сина до Королівства Іспанії, оскільки позивач подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.
Зазначене підтвердила у судовому засідання представник позивача.
Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Положеннями частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей визначено Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (далі - Правила).
Пунктом 3 Правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
За змістом п. 4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, а також за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, чинним законодавством передбачена можливість в судовому порядку вирішити питання щодо надання дозволу на виїзд з України за кордон дитини, якій не виповнилося 16 років, із зазначенням конкретної країни та періоду перебування в цій країні, з метою дотримання вимог за ст. ст. 153, 157 Сімейного кодексу України з приводу безперешкодного спілкування з дитиною та спільного вирішення питання щодо виховання дитини.
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення її повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судові витрати, згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. ст. 141, 153, 157 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України до Королівства Іспанії на період з 20 грудня 2017 року по 10 січня 2018 року включно, в супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок).
Заява про перегляд заочного рішення подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва