АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5269/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1581/17Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М.

за участю секретаря Шевченко І.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за депозитом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з АТ «Банк «Фінанси та кредит» на її користь 102 420 грн. 86 коп.

В обґрунтування зазначеного позову вказувала на наявність між нею та відповідачем договору про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі «Золотий». В день закінчення дії договору ОСОБА_3 звернулась до банку з вимогою повернути вклад, але відповідач проігнорував цю заяву та вклад не повернув.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, тобто не врахував, що момент виникнення зобовязання відповідача щодо повернення депозиту виник ще до початку його ліквідації і тому відповідальність повністю повинен нести відповідач.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2011 року між ОСОБА_3 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» укладений договір №82537/ДП/15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий», за умовами якого вкладник передала, а банк прийняв на вкладний рахунок банківський метал - золото загальною вагою 100,00 грам або 3,22 тройських унцій металу, в т.ч. у зливках, на строк дії вкладу з 11 серпня 2011 року по 11 січня 2013 року. Відповідно до умов договору на суму вкладу нараховувались 3,50% річних (а.с.9).

09 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» укладений договір №5235 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи у банківському металі. Предметом договору є відкриття Банком поточного рахунку у банківському металі в золоті для розміщення банківського металу та виконання розрахунково-касового обслуговування операцій Клієнта з банківськими металами по рахунку у відповідності до договору, а Клієнт зобовязується оплачувати послуги Банку згідно тарифів (а.с.12-13).

12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та АТ «Банк «Фінанси та кредит» укладений договір №12609/24-13 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К «Золотий». Предметом договору є відкриття банком депозитного рахунку у банківському металі золото, а клієнт вносить на цей рахунок банківській метал загальною вагою 126,00 грам або 4.05 тройських унцій металу на строк з 12 серпня 2013 року по 12 серпня 2015 року. За користування банківським металом банк нараховує та виплачує клієнту проценти за ставкою 2.75% річних (а.с.14-16).

Крім того встановлено, що відповідно до п. 2.3. договору від 12 серпня 2013 року №12609/24-13 повернення владу та виплата нарахованих на нього процентів Клієнту здійснюється Банком у день закінчення строку, визначеного п.1.1. (а саме 12 серпня 2015 року). Якщо день повернення вкладу та виплати процентів припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення вкладу та виплата процентів проводиться Банком на наступний перший робочий день (а.с.14-15).

12 серпня 2015 року позивач звернулась із заявою до АТ «Банк «Фінанси та кредит» з проханням повернути вклад (депозит) у банківському металі загальною вагою 126,00 грам або 4,05 тройських унцій металу, розміщений згідно договору від 12 серпня 2013 року №12609/24-13 (а.с.17).

Також встановлено, що станом на 05 липня 2016 року депозитний вклад ОСОБА_3 не повернуто та не перераховано коштів еквівалентних сумі вкладу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, оскільки кредиторські вимоги позивача задоволені Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 в повному обсязі, а тому підстав для подвійного стягнення даної суми немає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно частини 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1074 ЦК України передбачає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення АТ «АТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (а.с39-40).

Згідно з даним рішенням у АТ «Банк «Фінанси та кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Згідно пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином, якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2001цс15, від 13.06.2016 року у справі №6-1123цс16, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Суд першої інстанції ці положення Закону врахував та звернув увагу позивача на те, що з 17.09.2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення банку з ринку, а 18.12.2015 року розпочав процедуру ліквідації. Отже, на час звернення ОСОБА_3 до суду та ухвалення рішення, у Банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, з довідки АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вбачається, що рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 року за № 488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів банку (а.с.24). У цьому реєстрі міститься інформація про включення кредиторської вимоги ОСОБА_3 на суму 102 420 грн. 86 коп.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Враховуючи те, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є неплатоспроможним та перебуває в стані ліквідації, чинним законодавством чітко визначено, що задоволення вимог кредиторів банку в такому випадку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку не передбачена.

Таким чином, твердження апеляційної скарги про те, що порушення Банком зобовязання з повернення вкладу виникло до початку процедури виведення Банку з ринку та його ліквідації не має юридичного значення.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Лобов

Судді: П.С. Абрамов

ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов