Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/6265/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Дністрян О.М.
Провадження № 22-ц/778/1354/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
28 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
Головуючого: Трофимової Д.А.,
Суддів: Крилової О.В.,
За участю секретаря: Семенчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була задоволена.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у цій справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не було вирішено питання про судові витрати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 5 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом апеляційної інстанції при ухваленні 14 червня 2017 року рішення не вирішувалося питання про розподіл судових витрат, а тому у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне ухвалити з цього питання додаткове рішення.

У заяві ОСОБА_3 зазначає, що судові витрати складаються з суми судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги, та витрат на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 сплачено судовий збір в розмірі 606,32 грн. (т. 1, а.с. 124), витрати на правову допомогу склали 4 160 грн. (т. 1, а.с. 168, 169, 170, 173). Витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, розрахунок цих витрат зроблено відповідно до Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

З огляду на викладене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню документально підтверджені та доведені судові витрати, а саме, судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 606 грн. 32 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 160 грн., а всього - 4 766 грн. 32 коп.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 88, 220, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа - Бердянська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини додаткове рішення наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 606 (шістсот шість) грн. 32 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 160 (чотири тисячі сто шістдесят) грн., а всього - 4 766 (чотири тисячі сімсот шістдесят шість) 32 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: