Справа № 570/3477/17
Номер провадження 2-о/570/103/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: заявниці ОСОБА_1

представника заявниці, адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне

цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що 21 грудня 2016 року помер її батько ОСОБА_4, який фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після смерті свої матері ОСОБА_5, яка померла 31 травня 1992 року, вона на даний час позбавлена можливості успадкувати житловий будинок в с.Милостів по вул.Л.Українки, № 20, Рівненського району та земельної ділянки, яка належала її бабці, хоча звернулась до нотаріальної контори з дотриманням строку для прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом було повідомлено, що вона зможе оформити лише частину спадщини після смерті батька, а для успадкування іншої частини майна недостатньо доказів, які б свідчили про вступ її батька ОСОБА_4 в управління спадковим майном після смерті його матері ОСОБА_5, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про встановлення факту прийняття її батьком спадщини після смерті його матері.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник, адвокат ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, з мотивів, наведених в заяві, і просять встановити факт прийняття ОСОБА_4, який помер 21.12.2016 року, спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 31.05.1992 року, в порядку, визначеному ч.1 ст.549 ЦК Української РСР. Заявниця ОСОБА_1 суду пояснила, що батько проживав разом з бабцею в будинку № 20 по вул.Л.Українки в с.Милостів Рівненського району. Коли батько на тому ж подвір'ї побудував новий будинок, то тому будинку було присвоєно № 22, де батько був зареєстрований і право власності на який було за ним зареєстроване. Ніхто на спадщину після смерті бабці не претендує. Вона доглядає за будинком, який належав бабці, користується ним. Просить задоволити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила, на спадщину після смерті батька не претендує. Пояснила, що на час смерті бабці, вони проживали ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча батько був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки батько жив з бабцею, то він прийняв спадщину, батькові сестри на спадщину після смерті бабці не претендують.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31 травня 1992 року померла баба заявниці ОСОБА_5. В день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями у с.Милостів по вул.Л.Українки, № 20, Рівненського району Рівненської області. Підтвердженням того, що вказане спадкове майно належало покійній ОСОБА_5 на праві власності є свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Ровенської районної Ради народних депутатів Ровенської області 10 квітня 1989 року.

Як спадкоємець першої черги та в силу положень ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв син покійної ОСОБА_4, який вступив у володіння (управління) зазначеним спадковим майном. На час відкриття спадщини ОСОБА_4 постійно проживав разом зі спадкодавицею, але у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. 21 грудня 2016 року ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається із спадкового майна, яке він фактично прийняв, але юридично не оформив після смерті своєї мами ОСОБА_5 та із житлового будинку з надвірними будівлями у с.Милостів по вул.Л.Українки, № 22, Рівненського району Рівненської області.

Заявниця ОСОБА_1, дотримуючись строку для прийняття спадщини та як спадкоємець за законом першої черги, згідно ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України звернулась до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4

Окрім ОСОБА_1, право на спадкування виникло в її сестри, заінтересованої особи ОСОБА_3, як спадкоємців першої черги. Проте, ОСОБА_3 не вчинила ніяких дій, які б свідчили про прийняття спадщини після смерті батька, а в суді вона пояснила, що на спадщину не претендує.

Дружина ОСОБА_4, ОСОБА_6, померла 19.01.2007 року. Інших спадкоємців не має. Тітки заявниці (2 сестри її батька) на спадщину після смерті їх матері (бабці заявниці) не претендують.

На підтвердження того, що ОСОБА_4 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном покійної ОСОБА_5 протягом шести місяців з дня відкриття спадщини є факт прийняття особистих речей спадкодавиці, оброблення земельної ділянки, яка належала спадкодавиці, проживання в будинку і проведення ремонтних робіт у житловому будинку у с.Милостів по вул.Л.Українки, № 20, Рівненського району Рівненської області, який входив до складу спадщини та факт прийняття на зберігання правовстановлюючого документу на вказаний будинок, зокрема: свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння.

Згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, який помер 21 грудня 2016 року, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 31 травня 1992 року, в силу положень ч.1 ст.549 ЦК Української РСР. Звернення заявниці до суду спрямоване за захистом свого порушеного права, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 234-235, 256-259, 223, 294, 295 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4, який помер 21 грудня 2016 року, після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла 31 травня 1992 року, в силу положень ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя: Остапчук Л.В.