АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2952/17 Справа № 200/1288/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань, станом на 30 листопада 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 57569,16 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 липня 2005 року на загальну суму 57569,16 грн., а також, судові витрати по сплаті судового збору. у розмірі 575,69 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 13 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов кредитного договору, визначених в Умовах та правилах надання банківських послуг та в пам'ятці клієнта, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом внесення коштів на карту або списанням банком коштів з дебетної карти.

У разі порушення позичальником зобов'язань по кредиту, строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості.

Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені строки не виконав, в зв'язку з чим сума заборгованості за кредитом станом на 30 листопада 2014 року складає 57569,16 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 7498,40 грн.;

- сума заборгованості за відсотками - 46853,18 грн.;

- штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) - 2717,58 грн.

Відповідно до умов кредитного договору від 13 липня 2005 року сторони встановили як строк дії договору - строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії Кредитної карти - 2 роки, тобто до липня 2007 року зі щомісячним погашенням платежів.

Згідно п. 5.2.3 Правил користування платіжною карткою Строк погашення кредитного ліміту - погашення заборгованості за кредитним лімітом у повному обсязі повинно здійснюватись на протязі строку дії платіжної картки щорічно не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, про що зазначено в Заяві-анкеті про видачу кредитної карти.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання Відповідачем окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Та у відповідності до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. ст. 256 - 258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік.

Згідно позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти останній раз отримані за допомогою платіжної картки відповідача 28 липня 2005 року.

Пунктом 6.9 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі невиконання заборгованості Держателя по Картрахунку в результаті курсової різниці, технічних помилок в роботі обладнання та в інших випадках, Клієнт зобов'язується погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту його виникнення.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 протягом більше ніж тридцяти календарних днів не погасив простроченої заборгованості по сплаті заборгованості по кредиту строк сплати якого встановлений липень 2007 року то в силу п. 6.9 Договору кредиту строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно відповідач зобов'язаний був погасити Кредит в повному обсязі, сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) протягом одного робочого дня наступного за днем закінчення тридцятиденного терміну з дня порушення відповідачем зобов'язання.

Таким чином, днем остаточного погашення Позичальником всієї суми кредиту, відсотків за користування кредитом та нарахованих штрафних санкцій за договором є 01 вересня 2007 року.

Про відсутність платежу в зазначений п. 6.9 Договору кредиту строк (01 вересня 2007 року) з наступного дня (02 вересня 2007 року) позивачу стало відомо про порушення його права, у зв'язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту свого права.

Отже, відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, враховував наявні в матеріалах справи докази та дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості внаслідок спливу строку позовної давності.

В своїй апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на незаконність оскаржуваного рішення, ухваленого із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, зі змісту апеляційної скарги позивача вбачається, що банк належним чином виконав покладені на нього процесуальним законодавством обов'язки щодо доказування та обґрунтування позовних вимог, надавши суду першої інстанції належний у відповідності до ст. ст. 57 - 60 ЦПК України розрахунок заборгованості, що підтверджує факт укладання між сторонами кредитного договору від 13 липня 2005 року та, що дає підстави для стягнення суми простроченої заборгованості разом із відсотками та штрафними санкціями (фіксована і процентна складові).

Однак, колегія суддів не може прийняті вказані доводи як підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у зв'язку із пропуском позовної давності, а не за недоведеністю позовних вимог.

Також, колегія суддів не погоджується із посиланнями апелянта на положення ст. 261 ЦК України, так як про відсутність платежу в зазначений п. 6.9 Договору кредиту строк, 01 вересня 2007 року, позивачу стало відомо з наступного дня - 02 вересня 2007 року і саме з цієї дати відраховуються строк позовної давності визначений положеннями ст. ст. 254 - 258 ЦК України.

Інших обґрунтованих доводів стосовно пропущеного строку апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» не містить.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 січня 13 року № 10-70/0/4-13, п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова