Справа № 583/2287/17
У Х В А Л А

03 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Зубатовій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом прохаючи витребувати у відповідача ОСОБА_3 належне йому майно, згідно акту опису й арешту майна від 14.06.2013 року та передати його позивачу. Вимоги мотивував тим, що 04.02.1989 року, одружився зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_3.01.11.2012 року, Охтирським судом шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням суду від 28.05.2013 р. був проведений реальний поділ спільного майна. З метою виконання зазначеного рішення передав ОСОБА_3 через Державну Виконавчу Службу по акту опису й арешту майна від 14.06.2013 року (через 17 днів після закінчення суду 28.05.2013 року, рішення якого набрало законної сили) на відповідальне зберігання товари електромонтажного обладнання. Відповідач описане майно прийняла на відповідальне зберігання. Про - кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну попереджена, про що розписалася особисто в акті з таким товаром. Товар передався відповідачеві з метою реального розподілу сумісно придбаного майна подружжя.Отримавши товар на відповідальне зберігання, відповідач відмовилась від реального розподілу майна.Державна Виконавча Служба на його запити про долю товару, який передавався відповідачці для реального розподілу сумісно нажитого майна - відповіді не надає. Тому прохає задовольнити заявлені ним вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки зазначений спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, бо сторони на той час були субєктами підприємницької діяльності. Зазначене клопотання підтримала у судовому засіданні також і сама відповідачка.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що і не заперечується сторонами, позивач ОСОБА_1 починаючи із 13.03.2012 р. і по даний час зареєстрований як фізична особа-підприємець. Види діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Відповідач ОСОБА_4 починаючи із 13.03.2012 р. зареєстрована як фізична особа-підприємець. Види діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. 10.11.2015 р. внесено запис про припинення діяльності субєкта господарювання - ФОП ОСОБА_4.

Однак Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» вказано, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського Кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору по даній справі є витребування позивачем із володіння відповідачки переданого ним майна на виконання судового рішення по цивільній справі про реальний поділ майна між ними нажитого за час шлюбу. Отже, відносини, із яких виник спір, не є правовідносинами господарського характеру, а є цивільно-правовими відносинами, тому спір, що виник, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 205, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5