Справа № 310/9035/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря Бевз О.А.,

державного виконавця Бєляєвої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

08.08.2017 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею зобовязань по погашенню суми боргу за виконавчим провадженням АСВП №50420413, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №310/9035/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 25541,89 грн. В обґрунтування подання зазначив, що на сьогоднішній день рішення суду боржник не виконав, декларації не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду боржник не вчинив. Це призвело до вжиття відносно боржника заходів примусового виконання.

Державний виконавець Бєляєва А.С. (за довіреністю) у судовому засіданні подання підтримала, просить його задовольнити. Суду додатково пояснила, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 року була направлена на адресу боржника, однак боржник жодних дій, направлених на виконання рішення суду не вчинив. Державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та здійснені запити щодо встановлення майнового стану боржника.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до вимог ч.1, п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Стаття 6 вказаного Закону визначає, що право громадян на виїзд з України може бути обмежено зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням,- до виконання зобовязань.

Судом встановлено, що у провадженні Бердянського міськрайонного відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №310/9035/15-ц про стягненню з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 25541,89 грн.

Копії виконавчого провадження державний виконавець суду не надав. З оригіналу виконавчого провадження, з яким державний виконавець зявився в суд, вбачається таке.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 12.03.2016 року. Відомостей про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника рекомендованим листом в матеріалах виконавчого провадження не має. Тобто доказів того, що боржник отримав цю постанову і є обізнаним у тому, що відносно нього здійснюється примусове виконання судового рішення матеріали виконавчого провадження не містять.

Запиту щодо встановлення, на час здійснення примусового виконання, зареєстрованого місця проживання боржника державним виконавцем не здійснювалося. Постанов про примусовий привід боржника не виносилося.

Твердження державного виконавця про те, що боржник неодноразово викликався до відділу ДВС і не зявлявся на виклики також нічим не підтверджені.

Державним виконавцем дійсно здійснювалася перевірка майнового стану боржника, винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та про заборону на його відчуження. Але вказані дії державного виконавця, вчинені ним в межах виконавчого провадження, не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно якої внесено подання про обмеження її права, фактично позбавлена можливості довести суду протилежне.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 обізнана в тім, що відносно неї здійснюється примусове виконання рішення суду, а також доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї, або про її намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, суду не надано.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст.6 ст. ЗУ Про порядок виїзду з України і порядок вїзду в Україну громадян України", ЗУ «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П.Прінь