Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2472/17
номер провадження 2/215/1379/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Уваровій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) з позовом про відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач впродовж 32 років 9 місяців працював у Товаристві на різних посадах. За час роботи отримав професійне захворювання, яке було встановлено Українським НДІ промислової медицини, що підтверджується медичним висновком.

Згідно висновку МСЕК від 30.03.2017 р. йому було встановлено третю групу інвалідності, втрата професійної працездатності в розмірі 65%, з яких: 50% по вібраційній хворобі, 10% - ХОЗЛ, 5% туговухість з 1 травня 2017 р., безстроково, зазначено, що позивач має потреби у забезпеченні лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортному лікуванні, протипоказана важка праця в умовах вібрації, виробничого пилу, шуму та рекомендовано стати на Д облік у невропатолога, сімейного лікаря, лора. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоровя, що мають незворотній характер, завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 85 000 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь.

У судове засідання представник позивача не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на позові наполягає.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

У судове засідання представник відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.56).

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно трудової книжки БТ-І № 5626562, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.09.1983 року працював у Товаристві на різних посадах, а 27.04.2016 р. був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по інвалідності ст. 38 КЗпП України (а.с.4-8).

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 25.02.2016р., № 315 Українського НДІ промислової медицини м. Кривого Рогу, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи ПРАТ ПІВНГЗК, УЗТ, машиніст тепловоза, встановлено захворювання професійні 25.02.2016р., а саме: - Вібраційна хвороба другої стадії: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вестибулопатією, та полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.), деформуючого остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група А, ЛН першого ст. Нейросенсорна приглухуватість 1 ст. (з легким зниженням слуху) (а.с.40-42).

Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25 березня 2016 року, складеного комісією та затвердженого В.о. головного державного санітарного лікаря міста ОСОБА_2, Криворізького та Широківського районів, у хворого ОСОБА_1, професія (посада) машиніст тепловоза (машиніст тепловоза на маневрових та господарчих роботах), загальний стаж роботи 35 років, за професією 17 років 4 місяці, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 32 роки 9 місяців. Вказано про наявність шкідливих умов праці виробнича загальна транспортно-технологічна вібрація, аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничий шум в параметрах, що перевищували гранично допустимі. Діагноз: 1. Вібраційна хвороба другої ст.: синдроми церебрально-периферичної ангіодистонії з вестибулопатією та полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.), деформуючого остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ першого-другого ст.) суглобів. Т75.2 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група А, ЛН першого ст. J44. 3. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Н90.3 (а.с. 10-11).

У п. 16 вищевказаного акта, професійне захворювання виникло за тих обставин, що працюючи машиністом локомотива (тепловозу) на вивезені концентрату та обкотишів, машиністом локомотива (тепловоза), машиністом локомотив (тепловоза) на маневрових та господарчих роботах, машиністом тепловоза на маневрових та господарчих роботах гірничозбагачувального комбінату, виконував роботи з управління тепловозом, випробування гальм, спостереження за сигналами, станом колії, контактної мережі, габаритами, утримання локомотива в справному стані. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку та збагачення руди, важких режимів експлуатації тепловозів підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та виробничого шуму, підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково- дослідного інституту промислової медицини від 25.02.2016 протокол № 315 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 09.02.1995-24.06.2003 машиністом дизельелектричного самохідного залізничного крану на відкритих гірничих роботах в карєрі та на відвалах, 21.07.2006-17.11.2009 машиніст крана в карєрі та на карєрній поверхні в управлінні залізничного транспорту ПівнГЗК.

Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: умови праці машиніста локомотива (тепловоза) на маневрових та господарчих роботах за рівнем загальної вібрації відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 1 ступеня шкідливості, за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеня шкідливості (дослідження проведені на підприємстві для атестації робочих місць за умовами праці Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини в 1993-2010 роках); вібрація загальна транспортно-технологічна, коректований еквівалентний рівень в дБ: 105-106 при гранично допустимому 101; аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксиду ( SiO2) від 10% до 70% - 2,45 мг/м3 при гранично допустимій до 2,0; шум, еквівалентний рівень в дБА: 81 при гранично допустимому 80.

Пунктом 19 акта визначено, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): враховуючи роботу ОСОБА_1 на ПівнГЗК, ВАТ та ПАТ ПІВНГЗК впродовж 32 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити не можливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, до довідки серії 12 ААА № 016746, вбачається, що ОСОБА_1, під час первинного огляду 21.04.2016 року, третя група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 65% (50% - вібр. хв; 10% -ХОЗЛ 5% - тут.) з 18 квітня 2016 р. до 01 травня 2017 р., причина втрати професійної працездатності проф захв. Машиніст тепловозу, дата переогляду 01.04.2017р., потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, сан. кур. лік. (а.с.53).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №034579, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час первинного огляду 21.04.2016, вказана третя група інвалідності з 18 квітня 2016 року, причина інвалідності професійне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 1 травня 2017 року, висновок про умови та характер праці протипоказана важка праця, в умовах вібрації, виробничого пилу, шуму. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності Д невр., тер., лор. (а.с.54).

Під час повторного огляду 30.03.2017 р., ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 1 травня 2017 року безстроково, також було визначено ступінь втрати професійної працездатності у 65 % (50% - вібр. хв; 10% -ХОЗЛ 5% - тут.) з 01 травня 2017 р. безстроково, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 18-19).

Згідно з доданих до позовної заяви копій медичних документів, позивач з 2011 року звертався до лікувальних закладів, з підстав отриманих професійних захворювань, вказано, що йому рекомендовано: Д нагляд лікарів за місцем мешкання, щорічні курси реабілітації, прийом медикаментів групи НПЗП, ангіо-і хондропротекторів, вітамінних комплексів, препаратів, що поліпшують трофіку та проведення імпульсів в нервово-м`язових сінапсах (нейровітан, токоферола ацетат, фізіотерапія); постійна антигіпертензивна терапія під контролем АТ, прийом препаратів, направлених на підтримання та лікування серцево-судинної системи; уникати переохолодження, прийом бронхолітиків і відхаркувальних препаратів, оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування (ОСОБА_3, Приморськ, Бердянськ, Одеса, Хмільник) (а.с.20-26).

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань ОСОБА_1, багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 32 років 9 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 65% та третю групу інвалідності безстроково, стан здоров'я, зміну способу життя позивача та його якість, біль та обмеження рухів у хребті, переважно на поперековому рівні, з іррадіацією в кінцівки, заніміння кінцівок, біль та обмеження рухів у тазостегнових суглобах, переважно лівому, порушену ходу, підвищену мерзлякуватість дистальних відділів кінцівок, загальну слабкість, запаморочення, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, біль за грудною, втому, головний біль, зниження слуху, необхідності подальшого Д нагляду лікарів за місцем мешкання, щорічних курсів реабілітації, прийому медикаментів і відхаркувальних препаратів, оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування, аналізуючи медичні документи про лікування позивача у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 34 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Доводи представника відповідача, вказані в письмових поясненнях поданих суду, про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, -задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), моральну шкоду, у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: