Справа № 405/3925/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.,

при секретарі - Фришко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

встановив:

Державний виконавець Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградської області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Фортечному ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

19.04.2007 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, за заявою стягувача на підставі виконавчого листа № 2-1537/07 від 21.03.2007, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда.

14.05.2007 державним виконавцем було направлено пропозицію до ТОВ «Кіровоградекологія» про відрахування боргу по сплаті аліментів з заробітної плати боржника.

11.04.2014 державним виконавцем було направлено подання до Ленінського районного суду про обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань за рішення суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда, в задоволенні подання державного виконавця було відмовлено.

23.01.2015 державним виконавцем було направлено запит до центру надання послуг ДАІ 3501, згідно відповіді якого за боржником не зареєстровано рухомого майна.

24.02.2015 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на цілісний майновий комплекс за адресою: м. Кіровоград, вул. Промислова, 1.

24.02.2015 направлено запити до Пенсійного фонду України, за повідомленням якого боржник не працює, пенсію не отримує.

24.03.2015 здійснено вихід за адресою: вул. Промислова, 1, однак провести виконавчі дії не вдалося через відсутність доступу до приміщення нежитлового комплексу, про що було складено відповідний акт.

Згідно відповіді ПФУ від 26.05.2015 про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, боржник отримує дохід від ТОВ «Кіровоградекологія».

28.08.2015 старшим державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але зі слів власниці квартири боржник за вказаною адресою не проживає і не проживав, доступ до вказаної квартири відсутній, перевірити майновий стан не можливо. Державним виконавцем залишено листа про повторну перевірку майнового стану 04.09.2015.

04.09.2015 старшим державним виконавцем здійснено вихід за вказаної вище адресою, однак перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим так як двері до житлового приміщення боржника були зачинені.

12.11.2015 старшим державним виконавцем направлено лист боржнику щодо проведення 17.11.2015 виконавчих дій. 17.11.2015 виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2, однак перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, так як двері до житлового приміщення боржника було зачинено.

29.12.2015 направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника до ТОВ «Кіровоградекологія» за адресою вул. Промислова, 1.

24.12.2015 старшим державним виконавцем було направлено подання про примусове проникнення до житла боржника. Ухвалою Кіровського районного суду від 24.05.2016 в задоволенні вказаного подання було відмовлено.

08.08.2016 направлено запит до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оскільки в матеріалах виконавчого провадження містяться копії довідок про доходи боржника, достовірність яких необхідно було перевірити з метою визначення розміру заборгованості з виплати аліментів. Згідно відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області сума нарахованої заробітної плати за липень 2015 року - 1218 грн.

20.12.2016 державним виконавцем направлено виклик за адресою: АДРЕСА_3.

27.06.2017 направлено виклик боржнику щодо надання пояснення з приводу не виконання рішення суду за адресою: АДРЕСА_4, однак боржник до державної виконавчої служби не зявився.

07.07.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_5, зі слів матері боржника ОСОБА_5 боржник перебуває за кордоном на заробітках.

Заборгованість станом на 18.07.2017 становить 48664,74 грн.

На підставі викладено та враховуючи, що наразі не існує жодних перешкод для виїзду ОСОБА_2 за кордон з метою ухилення від виконання рішень суду, що набрало законної сили, державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань.

Дослідивши матеріали подання та зясувавши обставини справи суд прийшов до наступного.

Так судом встановлено, що на виконанні у Фортечному ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Вказане виконавче провадження було відкрито постановою державного виконавця від 19.04.2007 за заявою стягувача на підставі виконавчого листа № 2-1537/07 від 21.03.2007, виданого на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Зобовязання покладене на боржника вказаним судовим рішенням на даний час не виконано.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями ч. 1 ст. 3771 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» від 21.01.1994 (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням державного виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ст. 3771 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

В підтвердження факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, державний виконавець посилається на те, що ОСОБА_2 не вживає заходів до самостійного виконання зобовязань.

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов'язків, а державним виконавцем не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язання, як і не доведено, що боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що посилання державного виконавця на не перебування ОСОБА_2 за місцем реєстрації також не свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, виходячи з наступного.

Так, в матеріалах подання містяться виклики державного виконавця від 27.06.2016 та 20.12.2016. Однак доказів на підтвердження вручення вказаних викликів боржнику державним виконавцем не надано.

В матеріалах подання також містяться рекомендовані повідомлення від 11.01.2016 та 28.08.2015 (дати подання до відділу поштового звязку) про вручення поштових відправлень, однак, що саме надсилалося боржнику в ці дні за матеріалами подання встановити неможливо.

12.11.2015 старшим державним виконавцем боржнику під особистий підпис було вручено лист щодо проведення 17.11.2015 виконавчих дій. При цьому адресою проведення вказаних дій в листі вказано: АДРЕСА_6, що не відповідає адресу реєстрації боржника - АДРЕСА_2. Згодом до вказаного листа було внесено виправлення в номері квартири із відповідним застереженням. Однак коли саме були внесені ці виправлення встановити неможливо.

Крім того, державний виконавець посилаючись на пояснення матері боржника ОСОБА_5 про те, що боржник перебуває за кордоном на заробітках наголошує на відсутності перешкод для виїзду ОСОБА_2 за кордон з метою ухилення від виконання судового рішення.

Можливе перетинання боржником державного кордону України, державним виконавцем оцінюється, як ухилення боржника від виконання зобовязання покладеного на нього судовим рішенням, що на думку державного виконавця перешкоджає виконанню рішення.

Така позиція державного виконавця на думку суду є помилковою, так як перетинання державного кордону України є конституційним правом кожного громадянина та не залежить від наявності щодо такого громадянина відкритого виконавчого провадження.

Крім того, для застосування вказаного обмеження необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння погашенню зобовязань покладених на боржника судовим рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього судовим рішенням зобовязань.

Поряд з цим, обмеження конституційного права громадянина на вільне залишення території України в звязку з ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовими рішеннями є обґрунтованим лише за умови вжиття державним виконавцем всіх заходів, спрямованих на примусове виконання рішень, неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі вчинення всіх можливих виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем не надано достатніх доказів на підтвердження вчинення всіх виконавчих дій спрямованих на реалізацію наявного у боржника нерухомого майна - цілісного майнового комплексу за адресою: вул. Промислова, 1, м. Кропивницький, як і не надано належних доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на вказане майно.

На підставі викладеного та враховуючи не доведення факту умисного, свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не доведення умисного ухилення боржника від виконавчих дій, не доведеність вчинення державним виконавцем всіх виконавчих дій спрямованих на реалізацію наявного у боржника майна, а також беручи до уваги відсутність підтвердження доцільності встановлення відносно боржника обмеження у праві виїзду за межі України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області ОСОБА_1 про встановлення в межах виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1537/07 від 21.03.2007, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровоград І.М. Шевченко