печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Нікітіній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2016 року до суду надійшло клопотання Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року.

В обґрунтування поданого клопотання стягувач зазначає, що відповідно до рішення економічного суду м. Мінська було розглянуто та вирішено справу № 243-9/2015 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» про стягнення заборгованості за договором міжнародного лізингу №UA-002/12 від 30.01.2012 р. в розмірі 7152,10 доларів США, 10,73 доларів США пені, 5486012 білоруських рублів, що еквівалентно 298,56 доларів США, як компенсацію витрат по сплаті судового збору. Рішення суду набрало законної сили 19 січня 2016 року, що підтверджується довідкою суду №243-9/2015 від 01.02.2016р. Боржник був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте в судове засідання представника не направив, будь-яких пояснень чи заперечень до суду не подав. Визнання та виконання зазначеного рішення суду передбачено ст.7 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р., згода на обов`язковість якої надана Постановою №2889 від 19 грудня 1992р. Верховної Ради України.

Представник заявника - стягувач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник боржника в судове засідання не з» явився, про час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заперечень на адресу суду не направив.

Суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов до висновку, що клопотання представника стягувача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року було розглянуто та вирішено справу № 243-9/2015 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» про стягнення заборгованості за договором міжнародного лізингу №UA-002/12 від 30.01.2012 р. в розмірі 7152,10 доларів США, 10,73 доларів США пені, 5486012 білоруських рублів, що еквівалентно 298,56 доларів США, як компенсацію витрат по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та виконання зазначеного рішення суду передбачено ст.7 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р., згода на обов`язковість якої надана Постановою №2889 від 19 грудня 1992р. Верховної Ради України.

Дослідивши докази, подані стороною стягувача, суд не знаходить підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення, з огляду на наступне.

Рішення економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року набрало законної сили 19 січня 2016 року, що підтверджується довідкою суду № 243-9/2015 від 01.02.2016 року. Боржник був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте в судове засідання представника не направив, будь-яких пояснень чи заперечень до суду не подав, що підтверджується довідкою № 243-9/2015 економічного суду м. Мінська та копією ухвали Господарського суду м. Києва від 07 грудня 2015 року про виконання судового доручення про вручення документів.

Відповідно до ЦПК України, рішення іноземних судів (міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності (ч. 1 статті 390 ЦПК України). Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили (ч. 1 статті 391 ЦПК України). Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника (ч. 1 статті 392 ЦПК України). Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником) (ч. 1 статті 393 ЦПК України).

За змістом ст. 394 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (міжнародного арбітражу) подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (міжнародного арбітражу), яке раніше не виконувалося та яке складене українською мовою, додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду (міжнародного арбітражу), про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду (міжнародного арбітражу) набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

У відповідності з вищезазначеними вимогами, стягувач подав всі належні документи. Боржник заперечення проти клопотання не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки.

В зв`язку з вищевикладеним, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінська від 23 грудня 2015 року у справі № 243-9/2015 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» про стягнення заборгованості за договором міжнародного лізингу №UA-002/12 від 30.01.2012 р. в розмірі 7152,10 доларів США, 10,73 доларів США пені, 5486012 білоруських рублів, що еквівалентно 298,56 доларів США, як компенсацію витрат по сплаті судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції, протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Р.В. Новак