Справа № 149/3365/16-ц Провадження № 22-ц/772/2079/2017Головуючий в суді першої інстанції Олійник І. В.
Категорія 20Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, відповідача ОСОБА_2, його представника, адвоката Липень С.В., представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шемети В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за по-зовом

ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання недійсними договору купівлі-продажу

квартири, акту державного виконавця про проведення прилюдних торгів,

свідоцтва про придбання майна з прилюдних електронних торгів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмільницько-го міськрайонного суду Вінницької області від 06 липня 2017 року щодо зупи-нення провадження у справі,

В С Т А Н О В И Л А:

26 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся у Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області з позовом до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання недійсними акту державного виконавця від 12 грудня 2014 року про проведення прилюдних електронних торгів, договору купівлі-продажу квартири, свідоцтва про придбання майна з прилюдних електронних торгів. По-зов мотивований тим, що шляхом проведення прилюдних електронних торгів продана двокімнатна квартира АДРЕСА_1, яка на підставі договору дарування від 2002 року на праві влас-ності належала ОСОБА_4 Вважаючи, що електронні торги були проведені з порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 липня 2017 року ( а. с. 197 ) на задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_9 провадження у справі зупинене до набрання закон-ної сили ухвалою у цивільній справі № 149/636/17 за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні дії державних виконавців Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Не погоджуючись із зупиненням провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 оскаржує судову ухвалу від 06 липня 2017 року, просить її скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження її розгляду ( а. с. 207-208). Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, на те, що оскаржувана ним судова ухвала постановлена за неповно з'ясованих об-ставин, що мають значення для справи, відтак його скарга підлягає задоволен-ню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу осіб, котрі беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проана-лізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до виснов-ку, що апеляційна скарга підлягає безумовному задоволенню.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції керувався нор-мами статей 201, 203 ЦПК України та виходив з того, що у провадженні суду перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_4 на дії посадових осіб ДВС щодо реалізації його квартири АДРЕСА_2. У цій справі 29 травня 2017 року судом постановлена ухвала про відмову у за-доволенні скарги ОСОБА_4, однак дану ухвалу він оскаржив в апеляційному порядку. Суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість за таких фактичних обставин клопотання позивача, його представника про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2017 року у цивільній справі № 149/636/17.

Такий висновок суду першої інстанції не можна визнати обгрунтованим, та-ким, що відповідає нормам процесуального права, що регулюють наявне питан-ня.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції від 06 липня 2017 року, відпові-дач ОСОБА_2 посилається на пункт четвертий статті 201 ЦПК України, яким визначено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі немож-ливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в по-рядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміні-стративного судочинства. Крім цього, згідно роз'яснень, викладених в пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгля-ді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язково-му зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, шо така підстава для зупинен-ня провадження у справі, як зазначено в пункті четвертому частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адмі-ністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, які стосуються підстав, заявлених у справі ви-мог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З доводами апеляційної скарги слід погодитися.

Між справами щодо оскарження дій працівників ДВС з примусової реаліза-ції майна ( квартири ) і визнання недійсними акту державного виконавця про проведення прилюдних електронних торгів, свідоцтва про придбання квартири немає такого зв'язку, через який неможливо вирішувати порушені спори неза-лежно один від одного. Дані цивільні справи не пов'язані між собою таким чи-ном, що неможливо вирішувати одну без іншої; вони мають різні предмети спо-ру. Суду належить, насамперед, звернути особливу увагу на необхідність їх ви-рішення у строки, встановлені цивільним процесуальним законодавством Укра-їни.

За наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право у відповідності до вимог пункту четвертого частини другої статті 307 ЦПК України скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому проваджен-ню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої ін-станції. Статтею 311 ЦПК України у розвиток вказаної вище норми Закону ви-значені такі підстави: неповне з'ясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до не-правильного вирішення питання.

Посилання апелянта на незаконність постановленої cудом першої інстанції 06 липня 2017 року ухвали про зупинення провадження у справі колегією cуд-дів апеляційного суду визнаються як суттєві та справедливі, вони приймаються до уваги, оскільки в даному випадку оскаржувана ухвала про зупинення прова-дження у справі не відповідає вимогам закону, містить порушення процесуаль-ного характеру, які свідчать про обгрунтованість її оскарження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує беззаперечну обов'язковість скасування оскаржуваної ухвали на задоволення апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 202, 293, 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06 лип-ня 2017 року щодо зупинення провадження у справі - скасувати, справу напра-вити в суд першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає по-дальшому провадженню у справі.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: