Справа № 1006/5350/12 Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/375/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 28.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

секретар: Топольський В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 лютого 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник ТОВ «Фінансова Компанія «Актив+») звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що відповідно до умов кредитного договору №0 від 01 червня 2007 року відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит на споживчі цілі на загальну суму 25721, 00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 129891, 05 грн. терміном до 01 червня 2014 року. Для забезпечення вимог кредитора, 01 червня 2007 року до зазначеного кредитного договору був укладений договір поруки №118380 між банком та відповідачем ОСОБА_2. ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобовязання у повному обсязі. Станом на 21 вересня 2012 року відповідач не виконав умови кредитного договору, заборгованість по погашенню кредиту становить 30 808,23 доларів США, що складає 246250,18 грн.. У звязку з цим просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 246250,18 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 лютого 2013 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 246250,18 грн., стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1231,25 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2, і стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 246250,18 грн. та судові витрати, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що договір поруки замість неї підписала інша особа, за допомогою копіювання або наслідування її підпису.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що між позивачем - банком і відповідачем ОСОБА_3 01 червня 2007 року було укладено кредитний договір. У забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між позивачем ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_2 01 червня 2007 року було укладено договір поруки. Відповідач ОСОБА_3 зобовязання за договором належним чином не виконував, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем. Тому, оскільки відповідачі ухиляються від сплати боргу у добровільному порядку, суд першої інстанції вважав за можливе стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 246250,18 грн., що складається з: 156636,82 грн. заборгованість за кредитом, 68383,87 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 13580,26 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 7649, 23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 263 ЦПК України Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 01 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 25721, 00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 129891,05 грн., на строк до 01 червня 2014 року (т.1 а.с.20-31).

У забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором ОСОБА_3 було передано в заставу транспортний засіб марки OPEL Vectra 2007 року випуску.

01 червня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №118380, відповідно до умов якого вона взяла на себе зобовязання перед банком відповідати у повному обсязі за невиконання боржником ОСОБА_3 усіх його зобовязань, які можуть виникнути з умов зазначеного кредитного договору (т.1 а.с.37-38).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 21 вересня 2012 року, заборгованість відповідача ОСОБА_3 по кредитному договору становить 246250,18 грн., в тому числі: 156636,82 грн. заборгованість за кредитом, 68383,87 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 13580,26 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 7649, 23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. (т.1 а.с.6-19).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» було відступлено право вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія».

Надалі, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Актив+» (т.2 а.с.71-77).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2017 року в якості правонаступника залучено до участі у справі позивача ТОВ «ФК «Актив+» (т.22 а.с.198).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до вимог ст. ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2017 року у справі було призначено судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.2 а.с.199).

На вирішення експертизи було поставлене наступне питання. Чи виконаний підпис ОСОБА_2 в договорі поруки № 118380 від 01.06.2007 року?

На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

28 листопада 2017 року з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи разом з висновком експерта №17090/17091/17-32/17092/17-33 від 16 листопада 2017 року.

Відповідно до висновку експерта №17090/17091/17-32/17092/17-33 від 16 листопада 2017 року підписи від імені ОСОБА_2, що містяться в графі «Поручитель:» у нижніх правих частинах першого і другого аркушів, та в графі «Поручитель:» у рядку ліворуч від друкованого запису «ОСОБА_2С.» на другому аркуші договору поруки №118380 від 01.06.2007, укладеного від імені ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (т.2 а.с.240).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового і передчасного висновку про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2, не зясувавши всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст.374 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 лютого 2013 року скасувати повністю і ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» 156636,82 грн. заборгованість за кредитом, 68383,87 грн. несплачені відсотки за користування кредитом, 13580,26 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 7649, 23 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2462,50 грн..

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» заборгованості по кредитному договору відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» на користь ОСОБА_2 (Київська обл., Бородянський р-н, с. Микуличі, вул.. Зелена, 14, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 7408,55 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_1 протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «28» грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: