РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та ОСОБА_2 був укладений усний договір на виготовлення та монтаж металопластикових вікон у кількості 9 штук загальною вартістю 14 372,00 грн.

За умовами договору відповідач зобов'язався виконати роботу у строк 15 робочих днів, тобто до 22.05.2016 року, а він зобовязався внести предоплату в розмірі 12.000,00 грн., прийняти виконану роботу та після доставки і установки замовлених вікон провести остаточний розрахунок у розмірі 2 372,00 грн.

На виконання умов укладеної угоди ним було внесено предоплату в розмірі 12 000,00 грн., про що відповідачем видана квитанція прибуткового кассвого ордеру № 07012 від 06.05.2016 року та розрахунок клієнта із схематичними зображеннями замовленх вікон.

У порушення умов договору відповідч не виконав взятих на себе зобовязень у визначений термін, обіцяв до липня 2016 року виготовити вікна проте, зобовязання не виконав і відмовився повернути сплачені йому грошові коштив у розмірі 12 000,00 грн.

У зв'язку з невиконання відповідачем зобов'язань, він вимушений був звернутися до іншої фірми для замовлення пластикових вікон.

Вважає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5 000,00 грн. та повязує з душевними стражданнями, завданими йому невиконанням відповідачем зобов'язань, що призвело до тимчасового припинення ремонту в належному йому будинку.

Постійні хвилювання, відсутність сну, тримали його у стані психологічної напруги, що негативно вплинуло на відносини в сім'ї, житловий будинок є єдином житлом для нього та родини, яка не може вільно користуватися цим майном.

Окрім того, ним було витрачено багато часу на вмовляння відповідача про повернення коштів, на поїздки до адвоката для отримання консультацій, що порушило його звичайний життєвий уклад.

З огляду на викладене просив стягнути з фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 на його користь сплачену за договором виготовлення та монтажу металопластикових вікон грошову суму у розмірі 12 000,00 грн. а також в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 5 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з підстав зазначених у позові.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вважають позов необґрунтованим, просили у задоволенні позову відмовити, окрім того зазначили, що прибутковий касовий ордер виписала людина, яка не була працевлаштована у фізичної-особи підприємця ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їх правовідносини.

Згідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Пунктом сьомим статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.05.2016року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір на виготовлення та монтаж металопластикових вікон у кількості 9 штук загальною вартістю 14 372,00 грн. За умовами договору відповідач зобовязався виконати роботу по виготовленню та монтажу металопластикових вікон у строк 15 ти робочих днів, до 22.05.2016року, а позивач здійснити предоплату в розмірі 12 000,00 грн. і після доставки та монтажу замовлених вікон остаточно провести розрахунок у розмірі 2 372,00 грн.

На виконання умов договору позивач здійснив предоплату в розмірі 12 000,00 грн., про що свідчить, виданий відповідачем прибутковий ордер № 07012 від 06.05.2016 року та розрахунок клієнта із схематичними зображеннями замовленх вікон.

Відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до іншого підрядника для виконання робіт по виготовленю та монтажу вікон, що підтверджено договором підряду, укладеним 11.07.2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що її чоловік замовив вікна у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та вніс предоплату в розмрі 12 000,00 грн., проте до теперішнього часу відповідачем замовлення не виконано, гроші кошти не повернуті.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 10,60ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

За положенням ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Отже, матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, що укладенний між сторонами договір на виготовлення та монтаж металопластикових вікон не був виконаний з вини відповідача, а тому він зобовязаний повернути сплачені споживачем грошові кошти за ненадані послуги в розмірі 12 000,00 грн., щодо заперечень сторони відповідача, то вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень статтей ч 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Як, вбачається із матеріалів справи позивач, в обґрунтування своїх вимог про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, посилався на те, що завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, завданих йому у звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за договором, а укладеним сторонами договором про надання послуг з виготовлення та монтажу металопластикових вікон не перебачено відшкодування моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання умов договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягнується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивачі у справах про захист прав споживачів звільненні від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.15,205,526,611,627 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 12 000,00 грн.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: В.В. Прохоренко