РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/2857/16-ц

Провадження №2/370/999/16

"13" липня 2017 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарові Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, в якому посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,3505 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташовані за цією ж адресою. Він, позивач як спадкоємець за законом після смерті матері вступив в управління спадковим майном і фактично прийняв спадщину. Проте, при звернені до нотаріуса щодо видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на згадане вище нерухоме майно були втрачені.

Позивач просить:

- встановити факт прийняття ним спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,3505 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташовані в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 подав письмову заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач Пашківська сільська рада Макарівського району Київської області згідно клопотання за підписом голови сільради ОСОБА_4, просив розглянути справу без участі їх представника.

Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_3, виданого 02.01.2015 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 56 років, ппро що складено актовий запис №131 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на наступне спадкове майно:

- житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, який належав померлій на праві власності згідно договору купівлі-продажу №4733, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Дурицьким А.П.; згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19630919 від 23.07.2008 року рішення про реєстрацію права власності на домоволодіння за вказаною адресою прийнято 23.07.2008 року, реєстраційний номер - 23378866, номер запису: 434 в книзі: 2 (а.с.11,12);

- земельну ділянку площею 0,3505 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належала померлій на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, зареєстрованого 30.01.2009 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08 (а.с.16);

- земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належала померлій на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, зареєстрованого 30.01.2009 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №09 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №291-2015, позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 прийняв своєчасно, подавши у визначений законом шестимісячний строк до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.27).

Проте, держаний нотаріус Шовкошитня В.В. своєю постановою №1498/02-31 від 06.05.2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, та земельні ділянки площею 0,3505 га та 0,2500 га у зв'язку з відсутністю оригіналів документів підтверджуючих право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, так як позивачем до нотаріуса були подані лише їх копії (а.с.40).

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.1217, 1218, 1223, 1268 -1270, 392 ЦК України.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 та спадщину прийняв своєчасно, подавши у визначений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а відтак позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

17.10.2013 року прийнято Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» №868. Дана Постанова вступила в силу 12.02.2014 року.

Даною Постановою врегульоване питання щодо реєстрації прав на земельні ділянки у разі, якщо було втрачено, зіпсовано, пошкоджено державний акт на право власності на земельну ділянку.

Зокрема, пунктом 48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зазначено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 01.01.2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: 1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

Проте, позивачем не виконано зазначених вимог і суду не надано доказів щодо розміщення оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись вимогами п.48 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.392, 1217, 1218, 1223, 1268, 1270, 392 ЦК України, ст.60, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя