Справа № 161/8213/17
Провадження № 2/161/2790/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
26 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №117 у будинку №33а по вул. Гордіюк у м. Луцьку.
В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить вказана квартира. В ній зареєстрований колишній чоловік його дочки, який понад рік тому виїхав за невідомою адресою. З посиланням на положення статті 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №117 у будинку №33а по вул. Гордіюк у м. Луцьку.
Позивач у судове засідання не зявився, однак у заяві від 27 липня 2017 року просить суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на неявку сторін у судове засідання у відповідності до правил статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5-6).
Як слідує з будинкової книги на вказану квартиру, в ній зареєстровані позивач, а також громадянин ОСОБА_3 (а.с.10).
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 є колишнім зятем позивача, оскільки рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2016 року шлюб між його дочкою, ОСОБА_4, та відповідачем був розірваний.
Таким чином, наразі позивач та відповідач не є членами однієї сімї.
Як слідує з листам Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, за результатом проведеної перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_3 дійсно не проживає у вказаній квартирі з квітня 2016 року (а.с.4).
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки ОСОБА_3 дійсно не проживає у спірній квартирі більше ніж протягом року, не зявився не виклики суду, а також наразі вже не є членом сімї власника квартири (позивача), суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 640,00 грн, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, статтею 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_5