Справа № 465/6231/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/5467/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 в листопаді 2016 року звернувся суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу. Посилаючись на те, що 13.11.2013 р. ОСОБА_4 позичив у нього грошові кошті в сумі 3600 доларів США з зобов»язанням повернути борг до 15.12.2013 року, однак зобовязання не виконав, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 3600 доларів США., а також 3 % річних в розмірі 313 доларів США та загальну суму процентів в розмірі 1767,32 долари США.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1а, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) основну суму боргу в розмірі 3600 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2017р. становить 94137,17 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 313 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2017р. становить 8184,70 грн. та проценти від суми позики в розмірі 1767,32 долари США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2017р. становить 46214 грн., що становить загальну суму заборгованості в розмірі 148535,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1а, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений судовий збір в розмірі 1400 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не було зясовано всіх обставин справи, надана неправильна оцінка доказам у справі. Посилається на те, що згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня, а тому у національній валюті України повинні погашатися грошові зобовязання та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Зазначає, що така позиція висловлена Верховним Судом України за наслідками розгляду справи №6-79цс14. Вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу у іноземній валюті не підлягають задоволенню, а задоволення позову в національній валюті України гривні є підставою вважати, що суд змінює предмет позову, що суперечить положенням норм процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до розписки від 13.11.2013 року ОСОБА_4 взяв в борг в ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3600 доларів США, які зобов»язався повернути до 15.12.2013 року.

Станом на день подання позову в суд зобов»язання по поверненню грошей не виконано.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положеннями статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За офіційними даними, розміщеними на сайті НБУ курс долара США відносно до національної валюти України станом на 09.06.2017р. становить 26,149214 гривень за 1 долар США. Виходячи з цього курсу 3600 доларів США у гривнях складає 94137 грн. 17 коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А відтак правильним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з боржника в користь кредитора суми боргу, 3% річних та процентів.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що облікова ставка Національного банку України не застосовується до іноземних валют, а також те, що за правовою природою 3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності, які стягуються виключно в національній валюті Україні - гривні.

Також згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі №6-79цс14 у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Вищевказане залишилось поза увагою суду, а відтак рішення суду слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу - 3600 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2017р. становить 94137 грн. 17 коп., 3% річних від простроченої суми, що становить за період з 16.12.2013р. до 07.11.2016р. - 8178 грн. 70 коп. та проценти від суми позики - 46214 грн., що складає загальну суму заборгованості 148529 грн. 87 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позовні вимоги про стягнення боргу у іноземній валюті не підлягають задоволенню, а задоволення позову в національній валюті України гривні є підставою вважати, що суд змінює предмет позову, що суперечить положенням норм процесуального права, висновків суду не спростовує оскільки матеріально-правова вимога стягнення заборгованості, 3% річних та процентів від суми позики судом не змінювалась, а заборгованість визначалась в валюті позики відповідно до курсу НБУ. Саме лише зазначення в рішенні суду 3% річних та процентів від суми позики в валюті з перерахунком відповідно до курсу НБУ не може бути підставою для скасування рішення, оскільки безспірним є факт порушення зобов»язань за договором.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року змінити в частині стягнення суми заборгованості та стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1а, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) основну суму боргу в розмірі 3600 доларів США, що по курсу НБУ станом на 09.06.2017р. становить 94137,17 грн., 3% річних від простроченої суми - 8178 (вісім тисяч сто сімдесят вісім) грн. 70 (сімдесят) коп. та проценти від суми позики - 46214 (сорок шість тисяч двісті чотирнадцять) грн., що становить загальну суму заборгованості в розмірі 148529 (сто сорок вісім тисяч п»ятсот двадцять дев»ять) грн. 87 (вісімдесят сім) коп. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_5