13.07.2017 Єдиний унікальний номер 205/8894/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/8894/16-ц
2/205/91/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3 міська рада, ОСОБА_3 дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції Дніпропетровської області, про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просила усунути від права на спадкування за заповітом ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_5, яка через похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. В той же час, таку допомогу та догляд ОСОБА_5 надавала позивач, яка з 2005 року прозивала разом з нею у спірній квартирі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, а також на те, що ч. 5 ст. 1224 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, а не за законом.

Представник ОСОБА_4 міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки міська рада не порушувала прав позивача.

ОСОБА_3 державна нотаріальна контора явку свого представника у судове засідання не забезпечила, проте звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі її представника.

Реєстраційна служба ОСОБА_4 міського управління юстиції Дніпропетровської області явку свого представника не забезпечила, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 померла 06.08.2008р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті ОСОБА_4 міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 5585.

ОСОБА_5 була власником квартири за адресою АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1996р., виданого АП ДМЗ ім. Петровського, згідно з розпорядженням за №1509-п.

Відповідно до заповіту від 02.04.1997р. ОСОБА_5 заповіла усе належне їй майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, ОСОБА_2

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 за заповітом, а не за законом, суд доходить висновку, що ч. 5 ст. 1224 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини.

Крім того, за змістом п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Судом встановлено, що усунення ОСОБА_2 не може вплинути на пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки ОСОБА_1, оскільки вона не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 ні за заповітом, ні за законом.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що право на спадкування після смерті ОСОБА_5 виникло у позивача на підставі мотивувальної частини рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.06.2014р. у справі №20/205/31/14, оскільки за змістом ст. 1217 ЦК України право на спадкування може виникати лише на підставі закону або заповіту.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави для задоволення позову, а відтак судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6