АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Місто-Сад восьмий будівельний 2А», ОСОБА_3, третя особа - Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А», про визнання недійсним договору про сплату пайових внесків та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А», третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Місто-Сад восьмий будівельний 2А», про усунення перешкод в користуванні майном, захист честі та гідності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У вказаному будинку створено об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А», від керівництва якого позивачу стало відомо про намір ОСОБА_3 продати нежитлове приміщення, площею 6,6 кв.м, АДРЕСА_3, начебто належного продавцю на праві власності на підставі договору №27/1/110/К про сплату пайових внесків у ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» від 05 червня 2015 року. Дане приміщення наразі експлуатується як приміщення для охорони будинку. У позивача наявні сумніви в даті укладення цього договору, а також право власності на зазначене приміщення ні за ким не зареєстроване у встановленому законом порядку, а відповідно до проектно-будівельної документації призначення приміщення визначено як комора та є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку і входить до складу неподільного майна, тобто не підлягає відчуженню. Тому позивач просила визнати недійсним договір №27/1/110/К про сплату пайових внесків у ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» від 05 червня 2015 року, укладений між Житлово-будівельним кооперативом «Місто-Сад восьмий будівельний 2А» та ОСОБА_3 щодо передачі у власність останньої нежитлового приміщення загальною площею 6,6 кв.м АДРЕСА_3; судові витрати стягнути з відповідача.

Із зустрічно позовною заявою до ОСОБА_2 та Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А» звернулась ОСОБА_3, обґрунтовуючи свою заяву тим, що у відповідності до договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» від 05 червня 2015 року, укладеного між Житлово-будівельним кооперативом «Місто-Сад восьмий будівельний 2А» та ОСОБА_3 і на підставі сплати у повному обсязі пайових внесків позивач за зустрічним позовом набула право власності на нежитлове приміщення - комору, яка знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_3, в якому створено ОСББ «Набережний квартал 62А». За актом приймання-передачі об'єкту нерухомості у власність від 20 серпня 2015 року позивач за зустрічним позовом отримала право користування та володіння зазначеною коморою від забудовника, а також отримала інші документи для реєстрації права власності на комору та ключі від неї. Але доступу до цього приміщення у ОСОБА_3 немає, оскільки вхідні двері до комори закриті, а впритул до них влаштовано пост охорони, працівники якої зазначають, що з усіх питань необхідно звертатись до директора ОСББ «Набережний квартал 62А». Тому ОСОБА_3 просила зобов'язати Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А» не чинити їй перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням: коморою АДРЕСА_3, шляхом безперешкодного цілодобового доступу до цього майна через вхідні двері до під'їзду будинку та відсторонення будь-якої фізичної охорони під керівництвом ОСББ «Набережний квартал 62А» від вхідних дверей цієї комори; зобов'язати ОСОБА_2 та Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний квартал 62А» припинити подальше поширення інформації та визнати поширену інформацію неправдивою, а саме: усунути з вхідних дверей зазначеної комори, яка знаходиться на першому поверсі під'їзду ліворуч в буд. АДРЕСА_3 напис «Помещение собственность ОСББ»; витрати покласти на відповідачів за зустрічним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_2 до ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2А» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про сплату пайових внесків та ухвалення в цій частині нового про задоволення первісного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 05 червня 2015 року між житлово-будівельним кооперативом «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» та ОСОБА_3 був укладений договір №27/1/110/К про сплату пайових внесків у ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а», відповідно до умов якого ЖБК зобов'язалось організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 за рахунок внесків учасників та внесків інших асоційованих членів ЖБК, а учасник зобов'язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених цим договором та має отримати об'єкт нерухомості лише за умови сплати внеску (а. с. 6-8, 9, 33-38, 39, 41-42, 77).

За змістом п. 1.5. вказаного вище договору, об'єктом нерухомості за цим договором є нежитлове приміщення АДРЕСА_3.

Із довідки ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» №788/1 від 21 липня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 у повному обсязі внесла пайовий внесок за договором від 05 червня 2015 року (а. с. 43).

20 серпня 2015 року ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» та ОСОБА_3 був підписаний акт приймання-передачі об'єкту нерухомості у власність, а саме: комори АДРЕСА_3 (а. с. 78).

Також встановлено, що ЖБК «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» 25 червня 2015 року подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (а. с. 45-46), а відповідно до технічного паспорту на приміщення АДРЕСА_3 це приміщення є нежитловим приміщенням: коморою (а. с. 73 - 75).

Відповідно до протоколу №3 загальних зборів співвласників ОСББ «Набережний Квартал 62А» від 31 травня 2016 року на баланс цього ОСББ може бути взятий будинок АДРЕСА_3 тільки після здачі забудовником всіх зовнішніх мереж до комунальних служб міста (а. с. 52).

Місцевим судом встановлено, що в спірному приміщенні на першому поверсі відповідного будинку проводяться ремонтні роботи та знаходиться пост охоронця, що підтверджується довідкою Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний Квартал 62А» від 04.10.2016 року та копією договору №2/08/2016 від 01.06.2016 року про надання охоронних послуг, укладеного між ПП охоронним агентством «Ніко» та ОСББ «Набережний квартал 62А» (а. с. 53-54, 55).

Судом також встановлено, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 та є членом відповідного ОСББ.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, за якою договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Також, за змістом статті 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19-1 6 Закону України «Про кооперацію», у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт використання спірної комори для забезпечення потреб ОСББ, а саме для розташування поста охоронця Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Набережний Квартал 62А»; враховуючи визнання позивачкою за первісним позовом факту нездійснення їй перешкод у доступі до вказаної комори, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції; враховуючи, що позивачка за первісним позовом не є стороною оспорюваного нею договору №27/1/110/К від 05.06.2015 року про сплату пайових внесків, укладеного між житлово-будівельним кооперативом «Місто-Сад восьмий будівельний 2а» та ОСОБА_3, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову.

Висновок місцевого суду щодо правомірності оспорюваного договору - є передчасним, дана угода оспорюється ОСОБА_4, яка не є її стороною; що, однак, не потягло помилки у висновку суду про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог, тому колегія дійшла висновку, що рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія наголошує, що ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом.

Колегія звертає увагу, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 рокуоскаржене лише в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Місто-Сад восьмий будівельний 2А», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про сплату пайових внесків; рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову - не оскаржене;тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що в оскаржуваній частині рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року в оскаржуваній частині- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді