УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За змістом заявлених позовних вимог, між сторонами у справі виникли правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства та стосуються поділу спільного сумісного майна подружжя до складу якого входять: земельна ділянка з господарськими тимчасовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість 320000 грн.; меблі «Барон», ринкова вартість 4000 грн.; м'які меблі, ринкова вартість 500 грн.; телевізор LG, ринкова вартість 1500 грн.; пилосос Томас, ринкова вартість 300 грн.; холодильник Швайзер-Україна, ринкова вартість 3000 грн.; морозильна камера Делфі-Україна, ринкова вартість 3000 грн.; мікрохвильова піч Самсунг, ринкова вартість 300 грн.; варочна поверхня Індезіт, ринкова вартість 1000 грн.; духовий шкаф Індезіт, ринкова вартість 1500 грн.; пральна машинка LG, ринкова вартість 1000 грн.; персональний комп'ютер, ринкова вартість 2500 грн.; ноутбук Dell, ринкова вартість 2000 грн.; дрібна побутова техніка, ринкова вартість 1000 грн.; кухонні меблі, ринкова вартість 2000 грн.; гумовий човен надувний, ринкова вартість 1000 грн.; фотоапарат Соні, ринкова вартість 700 грн.

Виходячи з предмету спору, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, з дотримання вимог ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, в даному випадку за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна - земельної ділянки з господарськими тимчасовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка територіально розташована в межах юрисдикції Васильківського міськрайонного суду Київської області, що є предметом спору, що зумовлює повернення позивачу позову для подання позову до належного суду за правилами виключної підсудності.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.114, п.4 ч.3 ст.121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя повернути позивачу, для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу право звернутись з цим позовом до Васильківського міськрайонного суду Київської області з дотриманням правил виключеної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем знаходження одного із об'єктів нерухомого майна з більшою вартісною оцінкою.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я