Дата документу 04.08.2017
ЄУ № 420/803/17
Провадження №2/420/374/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Стєніної А.В.

представника позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков справу за позовом служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - ОСОБА_2,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 відносно їх дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ухиляються від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини ОСОБА_5, не піклуються про фізичний та психічний стан здоров'я сина, не цікавляться його життям, матеріальної допомоги йому не надають, з ОСОБА_5 не проживають та не спілкуються. Відповідно до заяви повідомлення від громадянки ОСОБА_2, яка є тіткою малолітнього ОСОБА_5 з листопада 2015 року хлопець прожива разом з нею, а не батьками. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вихованням сина не займаються, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, навчанням хлопця не цікавляться, не піклуються про його стан здоров'я. Було проведено два засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Новопсковській райдержадміністрації, на яких більшістю голосів членів комісії було вирішено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5 є доцільним. Тому, у зв'язку з необхідністю захистити інтереси малолітньої дитини ОСОБА_5 служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області звертається до суду з цим позовом.

Представник позивача служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з нею проживає її племінник ОСОБА_5. Коли хлопцю ще було один рік, то він проживав разом з нею та її матір'ю ОСОБА_8. Протягом 10 років ОСОБА_9 та бабуся ОСОБА_5 виховували дитину, займались його лікуванням, здійснювали контроль за навчанням, забезпечували його одягом, продуктами харчування та всіма необхідними речами. Батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили сина на виховання бабусі ОСОБА_8 та тітці ОСОБА_2, а самі вживали алкогольні напої, матеріально не утримували дитину. ОСОБА_5, навіть, не називає батьків „мама" і „тато". В 2013 році мати ОСОБА_3 забрала сина ОСОБА_5 проживати разом з нею в селище Білолуцьк Новопсковського району Луганської області. Хлопець проживав з матір'ю протягом одного року. ОСОБА_5 жалівся їй, що мати його ображає, застосовує до нього фізичну силу, хлопець втрачав вагу тіла. Сусіди ОСОБА_3 та її співмешканець ОСОБА_11 неодноразово телефонували до неї та жалілися, що її сестра ОСОБА_6 часто вживає алкогольні напої, ображає свою дитину ОСОБА_5. ОСОБА_5 зі слізьми просив тітку забрати його від матері, а якщо вона його не забере, то він сам втече від неї та її співмешканця ОСОБА_11 За час проживання ОСОБА_5 з матір'ю, остання одяг хлопцю не купляла, не сплачувала кошти за харчування дитини у школі. 19.11.2015 ОСОБА_2 забрала племінника ОСОБА_5 проживати разом з нею до села Заайдарівка Новопсковського району Луганської області. З листопада 2015 року вихованням ОСОБА_5 займається вона та двоюрідна бабуся хлопчика ОСОБА_12.

Відповідачі до судового засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим 08.09.2003 Новопсковським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області (а.с. 8).

Відповідно до довідки №200, виданої 07.03.2017 виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_3, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1. Малолітній ОСОБА_5, 2003 року народження, з матір'ю ОСОБА_3 не проживає, а проживає з тіткою ОСОБА_2 в селі Заайдарівка Новопсковського району Луганської області та навчається в Заайдарівській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів (а.с. 11-12).

Згідно довідки № 173, виданої 14.03.2017 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, проживає разом з матір'ю ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

Відповідно до побутової характеристики № 174, виданої 14.03.2017 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4 участі у вихованні свого сина ОСОБА_5 не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає (а.с.14).

Згідно акту обстеження проживання (не проживання) гр. ОСОБА_4, його неповнолітній син ОСОБА_5 з листопада 2015 року проживає окремо від батька. ОСОБА_4 не виконує батьківські обов'язки відносно сина ОСОБА_5, з січня 2016 року матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, навчальний заклад не відвідує, вихованням сина не займається, життям сина не цікавиться (а.с. 15).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4вихованням сина не займаються, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають ОСОБА_5 знаходиться на повному утриманні своєї тітки ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно характеристики учня 7 класу Заайдарівської ЗОШ І-ІІ ступенів Новопсковсьго району Луганської області ОСОБА_5 від 30.01.2017 № 32, батьки хлопця не співпрацюють з адміністрацією школи, не здійснюють контроль за навчанням та поведінкою сина, не цікавляться життям дитини. Вихованням ОСОБА_5 займаються тітка (по лінії матері) ОСОБА_2 та двоюрідна бабуся ОСОБА_12, у яких він на даний момент проживає (а.с. 18). Починаючи з 01.01.2016 батьки ОСОБА_5 не з'являються до школи з приводу навчання та виховання сина (довідка з Заайдарівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 30.01.2017 №31).

Відповідно до характеристики учня Заайдарівської ЗОШ І-ІІ ступенів Новопсковського району Луганської області ОСОБА_5, виданої 30.01.2017 класним керівником 1-4 класів ОСОБА_15, малолітній ОСОБА_5 з 2010 року по 2014 рік навчався в початкових класах Заайдарівської ЗОШ І-ІІ ступенів, хлопець проживав разом з бабусею ОСОБА_8 та тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. ОСОБА_8 і ОСОБА_2 займалися вихованням ОСОБА_5, здійснювали контроль за його навчанням. До першого класу дитину привели бабуся та тітка, які регулярно приходили до школи, цікавилися успіхами, поведінкою ОСОБА_5, вдома допомагали виконувати дитині домашні завдання з навчальних предметів. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забезпечували хлопця матеріально. На той час мати ОСОБА_5 вже проживала в селищі Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, до Заайдарівської ЗОШ І-ІІ ступенів не приходила, не цікавилась навчанням і життям сина в школі. Батько дитини ОСОБА_4 на той час проживав в селищі Новопсков Новопсковського району Луганської області. До сина приходив в школу декілька разів, приносив подарунки. Батьки на батьківські збори до школи ніколи не з'являлися. При розмові з хлопцем, чи хоче він поїхати до матері, ОСОБА_5 нервував і категорично відмовлявся. В батька хлопець іноді гостив. Хлопець був позбавлений любові, турботи та уваги своїх батьків (а.с. 19).

Відповідно до листа №380, виданого 10.03.2017 Комунальним закладом «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», коли малолітній ОСОБА_5 хворіє до Заайдарівського фельдшерсько-акушерського пункту за медичною допомогою звертається разом з дитиною ОСОБА_5 тітка ОСОБА_2. Батьки хлопця ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за медичною допомогою, якщо син хворіє не звертаються (а.с. 20).

Згідно довідки, виданої Новопсковським районним територіальним медичним об'єднанням, з 14.11.2016 по 25.11.2016 ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Новопсковського районного територіального медичного об'єднання. Ліки, що були необхідні для лікування хлопця купувала тітка ОСОБА_2, яка також здійснювала необхідний догляд за дитиною (а.с. 21).

Згідно інформації з Новопсковського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді №63 від 10.03.2017, до РЦСССДМ зверталася громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, за консультацією щодо оформлення опіки над племінником ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з дитиною не проживають, вихованням її не займаються (а.с. 39).

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на обліку в Новопсковському районному центрі зайнятості не перебувають, державних соціальних допомог в управлінні соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації не отримують, офіційно не працюють.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новопсковської РДА № 21-7/8-1493 від 24.05.2017 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 (а.с. 45-47).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_5 проживає у ОСОБА_2 2 роки, батьки не стосуються дитини, не піклуються про нього, піклується про нього тітка. ОСОБА_5 розповідав, що батьки його б'ють.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що відповідачі не займаються дитиною, ОСОБА_5 проживає з тіткою та бабусею. Батьки ніякої участі у його вихованні не приймають. Зі слів ОСОБА_5 батьки його били.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_2 та нею. ОСОБА_5 жив з матір'ю два роки. Потім знову почав жити з ними. Батьки не переймаються долею дитини.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що батьки ОСОБА_5 не піклуються про нього. Виховують дитину ОСОБА_2 та ОСОБА_12, забезпечують його одягом та всім необхідним. ОСОБА_5 ОСОБА_2 як син, а не племінник. ОСОБА_5 практично з народження проживає з тіткою. ОСОБА_21 розповідав, що мати його ображає та б'є.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що ОСОБА_5 весь час проживав у тітки та бабусі, мати дуже рідко відвідувала дитину. Він деякий час пожив з матір'ю, однак не довго.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При винесенні рішення суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_20, ОСОБА_17, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_2, що містяться в матеріалах справи, оскільки вони в розумінні ст. 58 ЦПК України не можуть бути належними та допустимими доказами по справі.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідачі заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на них ст. 150 Сімейного кодексу України, відносно неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа -ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в дохід державного бюджету по 320 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.08.2017.

Суддя: О.С. Стеценко