Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/881/17
Провадження № 2/644/1184/17
Справа № 644/881/17
Рішення

Іменем України

(заочне)

28 липня 2017 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Клименка А.М.,

при секретарі Яковлевій М.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 і просила змінити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісяця, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 2011 року сторони проживають окремо, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання їх дитини та ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання рекомендованих листів суду із судовими повістками, звернувся до суду із письмовими запереченнями на позовну заяву, згідно з яких позов не визнав, вважав вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не навів та не надав жодних доказів, що підтверджують його міркування, тобто невиконання відповідачем обовязків щодо виплати аліментів на утримання дитини, а також батьківських обовязків щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в такій мірі, що це заслуговує застосування до нього крайнього впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. Про існування рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 2029/2-1066/11 про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх дитини йому відомо не було, будь якого підтвердження про його обізнаність з цим рішенням, а відповідно й встановленим обовязком щодо сплати аліментів, позивачем суду не надано. Протягом минулих років відповідач за усною домовленістю з позивачем постійно надавав йому кошти на утримання їх дитини в межах частки від свого заробітку, постійно передавав допомогу у натуральній формі різними речами, продуктами одягом та іншим, відвідував та передавав подарунки дочці, кошти на її утримання, у тому числі до свят, днів народження дитини, хоча позивач постійно створював перешкоди для його спілкування з дитиною та проведенням з нею часу. Відповідачу нічого не було відомо про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з нього аліментів згідно з судовим рішенням, ніяких повідомлень з цього приводу чи документів з Державної виконавчої служби Бориспільського міського УЮ він не отримував. Істотною обставиною щодо цієї справи є той факт, що у відповідача на утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого він має обовязок сплачувати аліменти згідно із судовим рішенням та на підставі виконавчого листа № 2-851-1, виданого 30 липня 2008 року Печерським районним судом м. Києва. Також відповідач зазначив, що він має інші обтяження фінансового характеру, а саме фінансові зобовязання перед банківською установою ПАТ «Альфа Банк» на підставі кредитного договору № НОМЕР_1.

Відповідач зазначив, що рішення суду шлюб між сторонами був розірваний, проти проживання дитини з мамою відповідач не заперечував, оскільки не приймав участі у судовому розгляді через вкрай важкий стан здоровя свого батька, який важко хворів у той час, пройшов декілька курсів хіміотерапії та потребував постійного догляду зі сторони сімї, а у відповідача, як сина, був обовязок щодо цього тягаря. Враховуючи, що батьки відповідача мешкають в іншому регіоні країни, він був вимушений виїхати до них, щоб приділити належну увагу, що власне і відбулося та стало однією з причин його не участі в ході судових засідань щодо розлучення та руйнування сімї. При цьому він не втрачав та не втрачає звязок з донькою, постійно цікавився та цікавиться її життям, приділяв та приділяє їй увагу в межах його можливостей, однак цьому постійно перешкоджає позивач, майже кожного разу такі зустрічі та спілкування призводять до конфлікту на очах дитини, образ та налаштування дитини проти батька (а.с. 69-83).

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 134, 135).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України

Вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2008 року і від спільного життя мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 було визначено з її матірю ОСОБА_1 (а.с. 18). З 2011 року сторони проживають окремо один від одного, а саме: позивач проживає у м. Харкові, а відповідач - у с. Мирному Бориспільського району Київської області.

Згідно із довідкою дільниці № 46 КП «Жилкомсервіс» № 1 від 13 січня 2017 року місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Власником цієї квартири є батько позивача ОСОБА_7 (а.с. 17).

Позивач, її донька ОСОБА_5, батьки позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8, ОСОБА_7 та позивачу ОСОБА_9 Ця обставина встановлена судом на підставі копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 18 травня 1999 року органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківський підшипниковий завод», та акту, складеного сусідами позивача (а.с. 37-40).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 березня 2011 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Рішення суду набрало законної сили і на його підставі 24 березня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2029/2-1066/11 (а.с. 19).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 07 листопада 2013 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду № 2029/2-1066/11 від 02 березня 2011 року (а.с. 20-22).

Згідно з довідкою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 1635 від 24 лютого 2017 року ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 за період з 07 листопада 2013 року по 31 грудня 2016 року згідно із виконавчим листом № 2029/2-1066, виданим 24 березня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, загальна сума заборгованості по аліментах станом на 31 грудня 2016 року складає 74361 грн. 73 коп. (а.с. 61-63).

Як вбачається з копії письмового зобов'язання, власноруч складеного 19 листопада 2013 року відповідачем ОСОБА_3 начальнику Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 було відомо про стягнення з нього аліментів на користь позивача і він зобов'язувався прибути до виконавчої служби (а.с. 149). Зазначена обставина спростовує твердження відповідача про його необізнаність щодо існування рішення суду № 2029/2-1066/11 про стягнення з нього аліментів на утримання його дитини ОСОБА_5.

Виходячи з цього судом встановлено, що з 2011 року по теперішній час дитина ОСОБА_5 проживає разом з позивачем у квартирі, яка належить позивачу ОСОБА_1 і її батькам на праві спільної власності, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, а відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання їх дитини, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів за більше ніж за три роки.

Позивачем ОСОБА_1 для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини створені всі належні умови. Разом з позивачем і дитиною проживають батьки позивача, з якими у дитини склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини і її повноцінному розвитку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі та прожили разом близько двох років. Відповідач пішов із сімї у 2010 році і з того часу вона його більше не бачила, дитині він не допомагає, не приїздить до неї, і тому дитина вже не згадує батька, лише памятає, як один раз він возив її до парку ім. Горького. Крім цього, відповідач не дає згоду на поїздки дитини з танцювальним колективом за кордон, не дає згоди на зміну навчального закладу дитини. Позивач жодних перешкод щодо спілкування відповідача з дитиною ніколи не чинила.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є бабусею ОСОБА_5. Її чоловік влаштував відповідача на роботу, коли останній приїхав з м. Києва до м. Харкова. Він приховував свій заробіток, постійно просив гроші, сварився з її дочкою. 01 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем сталася сварка, внаслідок якої у позивача відійшли води та почалися передчасні пологи, а відповідач, не зважаючи на це, поїхав з друзями на рибалку і повернувся тільки наступного дня, коли його дружину вже госпіталізували до лікарні. На початку 2011 року відповідач вчинив бійку, після якої додому вже не повернувся, і того часу вона його не бачила, ніякої допомоги на утримання дитини він ніколи після цього не надав.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_7, наданими ним в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що бачив відповідача на Різдво 2011 року. Він вчинив дебош, бійку та сварку, а після чого він його взагалі більше не бачив і про нього не чув. ОСОБА_5 проживає разом з матірю, яка самостійно її виховує, матеріально забезпечує та сприяє її всебічному розвитку. Відповідач нічим не допомагає позивачу, необхідні життєві потреби дитини не забезпечує, участі в її вихованні не приймає.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є хрещеною матірю ОСОБА_5, постійно бачиться з нею та позивачем. З відповідачем вона знайома з 2008 року, останній раз вона бачила його у 2011 році на Різдво, коли він вчинив скандал, бійку та перелякав дітей, оскільки було багато крові, а після цього він зник. ОСОБА_5 буває у неї майже кожного дня, свого батька вона не згадує взагалі, перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто ніколи не чинив і зараз не чинить. Навпаки, позивач вчиняла спроби встановити з ним контакт, але він не бажає спілкуватися а ні з нею, а ні з дитиною.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що позивач є хрещеною матірю її сина, вони знайомі близько 20 років. Чоловік позивача її не вразив, казав неправду, зловживав алкогольними напоями, дуже пізно приходив додому, в сімї нічого не робив, грошей у нього ніколи не було. В 2011 році вони святкували Різдво у неї вдома, відповідач прийшов останнім, у стані алкогольного спяніння, вжив ще алкоголю та почав робити їй непристойні пропозиції, внаслідок чого побився з її чоловіком. Після того Різдва вона його жодного разу не бачила. Позивач ніяких перешкоди у спілкуванні батька з дитиною не чинила.

Суд вважає пояснення зазначених свідків цілком об'єктивними та достовірними, оскільки вона за своїм змістом цілком співпадають з іншими доказами у справі, а саме:

- копією заочного рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2011 року по справі № 2029/2-1157/11, відповідно до якого шлюб між сторонами був розірваний, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 було визначено з її матірю ОСОБА_1 (а.с. 18);

- копією виконавчого листа № 2029/2-1066/11, виданого 24 березня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частини його заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 08 лютого 2011 року (а.с. 19);

- постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного УЮ ВП № 40618762 від 07.11.2013 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2029/2-1066/11, виданого 24.03.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі ? частини (а.с. 20);

- витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про наявність не закритого виконавчого провадження ВП № 40618762 від 07.11.2013 (а.с. 21);

- довідками про неотримання аліментів № 39350 від 27 липня 2014 року, № 41160 від 18 вересня 2015 року, № 35122 від 23 вересня 2016 року, № 35124 від 23 вересня 2016 року, згідно яких ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2029/2-1066, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 24 березня 2011 року (а.с. 23-27);

- довідкою КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16» № 50 від 10 січня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_5 перебуває на обліку фахівців поліклініки, у травня 2016 року дівчинка була оглянута лікарями з приводу хронічного захворювання, дитина потребує хірургічного лікування (а.с. 41);

- характеристикою Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 104Харківської міської ради № 01/01-44 від 11 січня 2017 року, відповідно до якої за період навчання у школі контакт з вчителями підтримують бабуся дитини та її матуся. Класний керівник 2-а класу, в якому навчається дитина, ніколи не спілкувалася з батьком ОСОБА_3, контакту зі школою він не підтримує (а.с. 42, 43);

- довідкою про доходи ОСОБА_1, згідно з якою вона працює менеджером з продажу у ФОП ОСОБА_14, її сукупний дохід з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року становить 17665 грн. 24 коп. (а.с. 44);

- довідкою комунального закладу «Палац дитячої та юнацької творчості «Істок» Харківської міської ради» № 01-40/6 від 24 січня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 з 2015 року по теперішній час відвідує «Зразковий» хореографічний ансамбль «Радість», на гурткові заняття її супроводжують мати ОСОБА_1, бабуся ОСОБА_8 та дідусь ОСОБА_7, які несуть усі витрати, повязані з навчальними заняттями, пошиттям костюмів, участю у фестивалях (а.с. 46);

- довідкою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 1635 від 24 лютого 2017 року, згідно з якою ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 за період з 07 листопада 2013 року по 31 грудня 2016 року відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1066 (а.с. 61);

- довідкою розрахунком Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 1634 від 24 лютого 2017 року, відповідно до якої загальна сума заборгованості відповідача по аліментам станом на 31 грудня 2016 року складає 74361 грн. 73 коп. (а.с. 62, 63);

- висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 271 від 12 квітня 2017 року, згідно з яким Управління вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 135);

- довідкою КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 16» № 572 від 23 березня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_5 перебуває під наглядом фахівців поліклініки, догляд за дитиною під час її хвороби здійснює її мати ОСОБА_1, інформація щодо звернення батька дитини ОСОБА_3 до лікарів закладу стосовно стану здоровя ОСОБА_5 у фахівців поліклініки відсутня (а.с. 137);

- довідкою КЗОЗ «Харківська міська стоматологічна поліклініка № 5» № 333/01-13 від 30 березня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку у лікарів та проходила лікування у супроводі своєї бабусі, а батько дитини із запитом про стан здоровя доньки до поліклініки не звертався (а.с. 138);

- довідкою про доходи ОСОБА_1, відповідно до якої сукупний дохід позивача за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року становить 9600 грн. (а.с. 139);

- довідкою ТОВ «Небозвід» № 55 від 10 травня 2017 року, згідно з якою 02 травня 2017 року та 05 травня 2017 року фахівцями товариства був проведений психологічний огляд ОСОБА_5, під час якого було встановлено, що дитина на питання, які стосуються її батька, відповідає байдуже, емоційний фон її настрою знижується, дитина каже, що її батько про неї не дбає, не приїжджає до неї, подарунки не дарує, не дзвонить їй та не купує ліки. Батька вона бачила один раз два роки тому, майже його не памятає та взагалі ніколи не бачила його батьків (а.с. 145-147);

- розпискою відповідача від 19 листопада 2013 року, наданої суду Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідно до якої ОСОБА_3 зобовязався прибути до виконавчої служби 25 листопада 2013 року об 11 годині і йому було відоме про стягнення з нього аліментів на користь позивача (а.с. 149)

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Оцінивши надані сторонами докази та проаналізувавши встановлені на їх підставі обставини, суд дійшов висновку, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню малолітньої доньки, без будь-яких поважних причин протягом майже п'яти років ухиляється від їх виконання, а тому повинний бути позбавлений судом батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши, у сукупності з іншими доказами у справі, в судовому засіданні фотографії, надані відповідачем в якості доказів його спілкування з дитиною, суд встановив, що більшість наданих відповідачем фотографій відноситься до січня 2011 року, коли він ще проживав з позивачем та донькою однією сім'єю (а.с. 108-122), а інші фотографії зроблені під час лише однієї зустрічі відповідача з дочкою і відвідування ними парку ім. Горького (а.с. 104-107). Суд вважає, що та обставина, що починаючи з 2011 року відповідач, на маючи жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, лише один раз на кілька годин відвідав її, є явно недостатньою участю відповідача у вихованні дитини, а тому не спростовує висновку суду про ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини протягом що найменше п'яти останніх років.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу його участі в утриманні дитини і наданні позивачу матеріальної допомоги у будь-якій формі для забезпечення її потреб, і враховуючи невизнання позивачем ОСОБА_1 цих обставин, суд вважає ствердження позивача про наявність між сторонами усної домовленості щодо способу участі відповідача в утриманні дитини, надання ним коштів на її утримання, допомоги у натуральній формі різними речами, продуктами, одягом та іншим, передачу подарунків дочці, коштів на її утримання, у тому числі до свят, днів народження дитини, не доведеними, не об'єктивними і такими, що на увагу суду не заслуговують.

З тих же підстав, суд не приймає до уваги посилання відповідача на постійне створення позивачем йому перешкод у спілкуванні з дитиною та проведенням з нею часу, оскільки з моменту припинення шлюбних стосунків з відповідачем позивач з дитиною місця проживання не міняла, відповідачу воно відомо, з приводу порушення його права на участь у вихованні дитини він нікуди не звертався, на запрошення органу опіки та піклування на засідання комісії, на якому розглядалося питання доцільності позбавлення його батьківських прав, не прибув, у судові засідання не з'явився, жодного доказу в підтвердження факту наявності в нього об'єктивних і створених позивачем перешкод у спілкуванні з дитиною, ні органу опіки та піклування, а ні суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із довідкою ТОВ «Флаверз ОСОБА_15» № 27-03-1 від 27 березня 2017 року відповідач працює у товаристві на посаді водія вантажного автомобіля з 03 лютого 2014 року по теперішній час, сукупний дохід відповідача за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року становить 30000 грн. (а.с. 91).

Суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позову в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів і стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на місяць, що становить 30000 грн. на рік і дорівнює річному сукупному доходу відповідача, оскільки стягнення аліментів у такому розмірі залишить відповідача без засобів на існування, а тому є неприпустимим.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, ч. 9 ст. 74, 209, 212, 214 215, 224 226 ЦПК України, ст. ст. 164, 180, 183 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в задоволені позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: