Справа № 301/1457/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2017 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Луківської сільської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, Луківської сільської ради про визнання права власності.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дідусь ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 - бабуся ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, розташованої на території с. Луково, біля будинку та в урочищі «Коло ріки», посвідченої державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №140 від 10.09.2002 року та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. Луково, контур №1100, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №241 від 10.09.2002 року.

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу - ОСОБА_1. На день смерті спадкодавця ОСОБА_4 у спадковому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Останній не претендує на спадковий будинок. Позивач спадщину за померлою ОСОБА_4 прийняв, так як був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли чи претендували на спадщину за померлою не має.

Згідно відомостей погосподарського обліку головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 була покійна ОСОБА_4.

Спадковий будинок було побудовано протягом 1966-1967 років, будівництво даного будинку не є самочинним, оскільки проводилося згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 1966 року, на земельній ділянці площею 0,07 га та у відповідності до плану забудови земельної ділянки, на підставі рішення виконкому Приборжавської сільської ради депутатів трудящих №42 від 17.09.1966 року, затвердженого виконкомом Іршавської районної ради депутатів трудящих від 12.11.1966 року №299.

При зверненні позивача до нотаріуса у оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Єдиними документами, що стосуються вказаного нерухомого майна є копія свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, копія державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, копія державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1.

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок та на земельну ділянку, вимушений звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а.с. 25), якою позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а.с. 26), якою позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення, а справу просив розглянути в його відсутності.

Представник Луківської сільської ради в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а.с. 27), якою справу просив розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивача ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17), а ІНФОРМАЦІЯ_3 - бабуся ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, розташованої на території с. Луково, біля будинку та в урочищі «Коло ріки», посвідченої державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 (а.с. 12), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №140 від 10.09.2002 року та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. Луково, контур №1100, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 (а.с. 11), зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №241 від 10.09.2002 року.

При житті спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу - ОСОБА_1, що стверджується копією заповіту від 15.06.2006 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Луківської сільської ради ОСОБА_5 (а.с. 15). На день смерті спадкодавця ОСОБА_4 у спадковому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що стверджується довідкою виконкому Луківської сільської ради (а.с. 13), останній не претендує на спадковий будинок. Позивач спадщину за померлою ОСОБА_4 прийняв, так як був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується довідкою виконкому Луківської сільської ради (а.с. 13). Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли чи претендували на спадщину за померлою не має.

Згідно відомостей погосподарського обліку головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 була покійна ОСОБА_4, що стверджується довідкою виконкому Луківської сільської ради (а.с. 13).

Спадковий будинок було побудовано протягом 1966-1967 років, будівництво даного будинку не є самочинним, оскільки проводилося згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 1966 року (а.с. 7-10), на земельній ділянці площею 0,07 га та у відповідності до плану забудови земельної ділянки, на підставі рішення виконкому Приборжавської сільської ради депутатів трудящих №42 від 17.09.1966 року, затвердженого виконкомом Іршавської районної ради депутатів трудящих від 12.11.1966 року №299.

При зверненні позивача до нотаріуса у оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право власності на спадщину позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Єдиними документами, що стосуються вказаного нерухомого майна є копія свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР (а.с. 7-10), копія державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 (а.с. 11), копія державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого господарства, розташованої на території с. Луково, біля будинку та в урочищі «Коло ріки», посвідченої державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №140 від 10.09.2002 року та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території с. Луково, контур №1100, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №241 від 10.09.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М. М. Золотар