Справа № 379/187/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Таращанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, Таращанська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просили суд визнати заповіт, посвідчений державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області 21.11.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за номером 3607, згідно якого ОСОБА_6 заповів все своє майно, що належатиме йому на момент смерті ОСОБА_4, недійсним, оскільки спадкодавець на момент укладення заповіту перебував в тяжкому емоційному стані, а тому не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що їх померлий дід ОСОБА_6 під час складання заповіту, посвідченого державним нотаріусом Таращанської районної нотаріальної контори Київської області 21.11.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за номером 3607, мав 73 роки, а відповідно його вікові особливості, емоційний стан, індивідуально-психологічні особливості, не могли залишити свій відбиток на можливості ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Після майже одночасної смерті сина та дружини, у ОСОБА_6 розпочався довготривалий процес психічного розладу, в тому числі і в день посвідчення заповіту. ОСОБА_6 замкнувся в собі, не хотів ні з ким спілкуватися, постійно ходив на цвинтар, у нього спостерігалося порушення сприйняття навколишнього світу, мислення, емоцій, з огляду на що в силу ст. 225 ЦК України, ч. 2 ст. 1257 ЦК України цей заповіт має бути визнаний судом недійсним.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням, у якому просили призначити по справі окремо дві експертизи: посмертну судову психологічну експертизу та посмертну судову почеркознавчу експертизу.

На вирішення судової психологічної експертизи поставити наступні запитання:

Чи був здатний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 20 серпня 2016 року, з огляду на його вікові особливості, емоційний стан, індивідуально-психологічні особливості, рівень розумового розвитку та умови мікросоціального середовища (залежність, погроза, омана тощо), усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складення заповіту посвідченого державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий номер 3607, 21 листопада 2009 року?

Ухвалою Таращанського районного суду від 10.05.2017 позивачу ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 було відмовлено у зміні ( доповненні) підстав позову ( представник позивача просив суд визнати оскаржуваний заповіт недійсним з підстав відсутності волевиявлення спадкодавця, а саме, що в ході допиту свідків у позивача виникли сумніви, що слова в заповіті «Мною прочитано особисто вголос, ка з моїх слів записано вірно» та підпис зроблені не спадкодавцем. Крім того, позивач ставив під сумнів роботу нотаріуса, а саме зазначав, що державний нотаріус фізично не могла за десять хвилин надрукувати текст заповіту, встановити особу та перевірити дієздатність ОСОБА_6, прочитати текст заповіту та його підписати), оскільки до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач пред'явити зустрічний позов. Суд в даній цивільній справі знаходиться на стадії її розгляду по суті.

Дана ухвала набрала законної сили.

Позивач та його представник у судовому засіданні клопотання про призначення посмертної судової психологічної експертизи підтримали, просили суд його задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлена, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про призначення судової психологічної експертизи не заперечував.

Треті особи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Ухвалою суду від 02.06.2017 року клопотання про призначення в справі посмертної судової психологічної експертизи задоволено, провадження в справі зупинено та доручено проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз ( 03680 м.Київ, вул..Смоленська,6).

29.06.2017 року провадження в справі було відновлено, в звязку тим, що матеріали цивільної справи було повернуто до суду, оскільки проведення такої експертизи належить до компетенції судово-експертних установ МОЗ України.

В судовому засіданні 28.07.2017 сторони дійшли згоди щодо призначення експертизи Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2011 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК).

Суд зауважує, що предмет доказування в межах даної справи зводиться до тієї обставини, чи міг померлий ОСОБА_6 у момент складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій.

Таким чином, доказування тих обставин, на які посилаються позивачі, потребує спеціальних знань.

Оскільки, для визначення психологічного стану померлого на момент підписання заповіту потрібні спеціальні знання, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити і призначити по даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Крім того, для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, тому суд вважає, що на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. 143, ст. 144, 145, п. 5 ст. 202 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Таращанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, Таращанська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої поставити такі питання:

Чи був здатний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 20 серпня 2016 року, з огляду на його вікові особливості, емоційний стан, індивідуально-психологічні особливості, рівень розумового розвитку та умови мікросоціального середовища (залежність, погроза, омана тощо), усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складення заповіту посвідченого державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий номер 3607, 21 листопада 2009 року?

Проведення експертизи доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України ( 04080 м.Київ, вул.Фрунзе,103), надавши в розпорядження експертам матеріали цивільної справи №379/187/17 та медичну карку амбулаторного хворого ОСОБА_6.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий: