Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/883/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

секретаря Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за заповітом. Посилається на те, що 18.11.2012 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 28, розташованого по вул. Федьковича в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, земельної ділянки площею 0,92 га, розташованої на території Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №333022 від 05.12.2007 року.

Вказане спадкове майно ОСОБА_3 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 18.06.1997 року заповіла йому, а також відповідачу по справі ОСОБА_2, який від прийняття спадщини за заповітом відмовився, про що 08.05.2013 року подав у Заставнівську державну нотаріальну контору відповідну заяву. Інших спадкоємців за заповітом не має.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що спадщину після смерті прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача територіальної громади с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявилися, подали суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.11.2012 року в с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №110804 від 20.11.2012 року (а.с.8). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок № 28, розташований по вул. Федьковича в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, земельна ділянки площею 0,92 га, розташована на території Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №333022 від 05.12.2007 року.

Вказане спадкове майно ОСОБА_3 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 18.06.1997 року зареєстрованого в реєстрі 16, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померла заповіла позивачу ОСОБА_1, та відповідачу по справі ОСОБА_2, який від прийняття спадщини за заповітом відмовився, про що 08.05.2013 року подав у Заставнівську державну нотаріальну контору відповідну заяву. (а.с.11). Інших спадкоємців за заповітом не має.

Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України, а саме: спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємець за заповітом, не прийняв спадкове майно у встановлений законом строк, подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, тому майно успадковується спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1

Згідно ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині,яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 спадщину вчасно прийняв, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №33930133 від 08.05.2013 року (а.с.19) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №580/02-31 від 31.05.2017 року (а.с. 21).

З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувсь до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №33930133 від 08.05.2013 року (а.с.19), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 21).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Федьковича, 28 с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3, яка померла 18.11.2012 року, що підтверджується довідкою виконкому Горшовецької сільської ради №702 від 29.08.2017 року (а.с. 18), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №243 від 01.08.2013 року (а.с.20), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.13-17).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки виконкому Горошовецької сільської ради №702 від 29.08.2017 року (а.с.18), довідки-характеристикою Заставнівського РБТІ №243 від 011.08.2013 року (а.с.20) житловий будинок розташований в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області по вул. Федьковича,28 побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 13-17). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №243 від 01.08.2013 року (а.с.20) його вартість становить 33871 (тридцять три тисячі вісімсот сімдесят одна) гривні 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И Л А :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, розташованого по вул. Федьковича, буд. 28 і складається з: житлового будинку під літ. «А» загальною площею 32,80 м. кв., житловою площею 14,40 м.кв.; сарай під літ. «Б.»; сарай під літ. «Г», вбиральні під літ. «Д»; ворота №1, огорожі під №2, всього інвентаризаційною вартістю 33871 грн. 00 копійок, в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18.11.2012 року в с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сірик І.С.