Справа № 305/1087/17
Провадження по справі 2/305/770/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря Шемота М.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, який діє як представник за дорученням від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/2 частину майна.

Позов мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_4 позивачка перебувала у шлюбі до листопада місяця 2016 року, який 09.11.2016 року Рахівським районним судом між ними було розірвано. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який являється інвалідом ІІ-ї групи , які на день зверненння з позовною заявою до суду проживають з позивачкою. Під час спільного проживання позивачка та відповідач спільними зусиллями збудували житловий будинок та надвірні споруди. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.03.2011 року "Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок" було вирішено зареєструвати право власності на житловий будинок у с. Розтоки, №281 за ОСОБА_4, а 23.09.2011 року на ім"я відповідача ОСОБА_4 сільським головою с. Розтоки було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок з господарськими спорудами) в цілій частці. Після розірвання шлюбу сумісне життя між позивачкою та відповідачем ОСОБА_4 у спільно збудованому житловому будинку стало неможливим із-за зловживання останнім спиртними напоями, застосуванням фізичного насильства до позивачки та дітей, в зв"язку з чим позивачка змушена була покинути спільний житловий будинок та перейшла жити в будинок своїх батьків в с. Видричка. Оскільки відповідач не допускає позивачку та її дітей проживати у спільному будинку, в досудовому порядку вирішити даний спір не являється можливим, в зв"язку з неадекватною поведінкою з боку відповідача , з метою захисту своїх цивільних прав, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. На підставі наведеного просив винести судове рішення, яким скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.03.2011 року. Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок), видане 23.09.2011 року на ім"я ОСОБА_4 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку №281 з надвірними спорудами. Стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати.

В процесі розгляду справи представником позивачки ОСОБА_2 подано заяву про зміну позовних вимог, в якій представник позивачки просить позовні вимоги викласти у наступній редакції: винести судове рішення, яким скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.03.2011 року "Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок". Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок), видане 23.09.2011 року на ім"я ОСОБА_4 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Визнати майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набуте за час шлюбу, а саме: житловий будинок №281 з надвірними спорудами, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області - спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку №281 з надвірними спорудами, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області. Стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові. Просять змінений позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_4 в судове засідання жодного разу на виклик не зявлявся, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправленнь, однак заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, своїх заперечень щодо позову не заявляв.

Представник відповідача, ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з"явився, однак сільський голова ОСОБА_7 надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без представника сільської ради.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

При розгляді справи суд повинен всебічно та повно дослідити всі обставини справи, з метою усунення всіх суперечностей, розглянути всі доводи сторін та винести обґрунтоване, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.3 ст.213 ЦПК України).

У звязку із цим суд вважає за необхідне та обовязкове обґрунтувати свою позицію щодо задоволення даного позову з наступних підстав.

У відповідності до положень статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Норми ЦПК України, зокрема ч.3 ст. 2, ч.1, 2 ст.8 встановлюють, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Оскільки, деякі правовідносини по даній справі, виникли до набрання чинності нині діючим законодавством, під час дії законів, які на даний час втратили чинність, то при вирішенні окремих питань по даній справі, суд керується положеннями ЗУ Про власність, що втратив чинність на даний час, а також діючими на сьогодні, Цивільним та Сімейним Кодексами України.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що бґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що шлюб між сторони було укладено 26 грудня 1988 року у виконкомі Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим заисом №12.

09.11.2016 року рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. Зазначене рішення суду набуло законної сили 22.11.2016 року.

З виписки з погосподарської книги №06 на 2011-2015 роки ОСОБА_3 сільської ради слідує, що житловий будинок №281 в с. Розтоки знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , рік побудови - 1990.

Відповідно до п.1 розділу VII Прикінцеві положення Сімейного Кодексу України, цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним Кодексом України, тобто з 01.01.2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше вказаної дати.

До сіменийх відносин, які вже існували на заначену дату, норми СК України застосовуються в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше вказаної дати.

Оскільки сторони проживали у шлюбі і після набрання чинності Сімейним Кодеком України, а предметом спору є житловий будинок, розпочатий будівництвом у 1990 році на який набуто право власності у 2011 році то в даному випадку суд застосовує норми Сімейного Кодексу України та інших законодавчих актів.

Отже, як встановлено вище, будівництво житлового будинку № 281 в с. Розтоки, Рахівського району Закарпатської області розпочалося в 1990 році та зареєстровано право власності на вище вказаний житловий будинок у 2011 році, тобто під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у шлюбі.

Незважаючи на вище наведені норми закону, виконавчий комітет ОСОБА_3 сільської ради, не врахувавши те, що житловий будинок № 281 в с. Розтоки побудований під час перебування ОСОБА_1 з ОСОБА_4 у шлюбі, не взявши уваги участь ОСОБА_1 у будівництві спірного житлового будинку, своїм рішенням від 30 березня 2011 року вирішив: зареєструвати та оформити право власності на житловий будинок № 281 в с. Розтоки на праві приватної власності за ОСОБА_4 в цілій частині та видати належне свідоцтво про право власності.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 23.09.2011 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого, він являється одноособовим власником житлового будинку № 281 в с. Розтоки, Рахівського району Закарпатської області.

При винесеннні оскаржуваного рішення та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповідачем ОСОБА_3 сільською радою не враховано інтереси ОСОБА_1, яка являється співвласником спірного житлового будинку, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними (ст. 372 ЦК України).

Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди

У відповідності до ст. ст. 60, 62, 63, 70 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно, у разі спору, може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Отже, аналізуючи вище наведені норми Закону, беручи до уваги докази надані позивачкою, суд, вважає, що житловий будинок № 281 з надвірними спорудами, який розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області слід рахувати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, оскільки побудовані ними під час шлюбу та спільними зусиллями, у відповідності до ст. ст. 355, 368 ЦК України.

Тому, на думку суду, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 30 березня 2011 року, яким вирішено: зареєструвати житловий будинок № 281, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області на праві приватної власності за ОСОБА_4 в цілій частині та видати належне свідоцтво про право власності, та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого він являється одноособовим власником житлового будинку №281 в с. Розтоки, порушується право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину даного житлового будинку як співвласника, отже є такими, що підлягають до скасування.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 331 ЦК України, передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку №281 з надвірними спорудами, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області.

Отже, вислухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши надані позивачкою докази, беручи до уваги ту обставину, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування вимог позивачки, суд вважає, що змінений позов підлягає задоволенню, оскільки позивачкою повністю доведено обставини, які слугують підставою для задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з того, що позов задоволено, томуз відповідача ОСОБА_4 в користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280 гривень, що були сплачені позивачкою при зверненні з позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Змінений позов задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 30.03.2011 року "Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок".

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок), видане 23.09.2011 року на ім"я ОСОБА_4 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

Визнати майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набуте за час шлюбу, а саме: житловий будинок №281 з надвірними спорудами, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області - спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку №281 з надвірними спорудами, що розташований в с. Розтоки Рахівського району Закарпатської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, № 281, Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: с. Розтоки, № 281, Рахівського району Закарпатської області, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 понесені судові витрати в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І