Справа №484/2945/17 27.11.2017 27.11.2017 27.11.2017
Справа №484/2945/17 Головуючий першої інстанції Паньков Д.А.
Провадження №22-ц/784/2452/17 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

27 листопада 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2017 року, постановлену у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») пред'явило вищевказаний позов до ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Взятий на себе обов'язок банк виконав належним чином, в той час, як позичальник ОСОБА_2 належним чином своїх договірних зобов'язань не дотримав, у зв'язку із чим станом на 31 липня 2017 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 42 680 грн. 97 коп., з яких: 5 687 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом, 34 722 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2 020 грн. 52 коп. - штраф (процента складова).

Посилаючись на викладені обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» просило позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь банку зазначену заборгованість за судовим рішенням.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху, та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме для встановлення точного місця проживання (реєстрації) відповідача.

Через невиконання зазначеної вище ухвали, наступною ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу судді міськрайонного суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пред'явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Стаття 119 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» роз'яснено, що якщо заява не відповідає вимогам статей 119,120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат.

Зі змісту ст.ст.119-121 ЦПК України вбачається, що позовна заява може бути визнана неподаною і повернута, у разі, якщо вона подана без додержання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України та не оплачена судовим збором, а позивач на вимогу судді і у встановлений законом строк, не усунув недоліків позовної заяви, або не сплатив необхідних судових витрат.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119 і 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Так, залишаючи без руху позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк», суддя вважав її такою, що не відповідає вимогам ч.1 ст.121 ЦПК України, оскільки позивачем, при зверненні до суду з позовом, не було встановлено точне місце проживання (реєстрації) відповідача у справі.

У зв'язку з невиконанням вимог ухвали судді про залишення позову без руху, наступною ухвалою міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподанню та повернуто її позивачу.

Однак, з таким висновком міськрайонного суду погодитися не можна, виходячи с наступного.

В силу ст.107 ЦПК України всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом першої інстанції, якими є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Законодавчі акти, які по-іншому визначають суди першої інстанції щодо певних цивільних справ, відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України не можуть бути застосовані.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема: розділом II - щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження; розділом IV - щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII - щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, пов'язаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VIII - щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішення іноземних судів; ст.404 - щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; ст. 414 - щодо справ за участю іноземних осіб.

Так, за змістом ст.109 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до фізичних осіб пред'являються в суд за їхнім зареєстрованим місцем проживання.

Частиною 9 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до приписів частини 1 статті 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина друга зазначеної статті містить застереження згідно з яким, при вирішенні цього процесуального питання, насамперед суддя має з'ясувати, чи належить спір до юрисдикції загального суду і лише потім визначати, чи не порушені правила підсудності при зверненні з позовом.

При визначенні підсудності справи у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини 3 статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Як вбачається із позовної заяви, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, зазначивши його останнє відоме місце реєстрації згідно наявної у товариства копії паспорту відповідача, а саме: Миколаївська область, Первомайський район, село Грушівка (а.с.3,15зв.).

Згідно довідки Грушевської сільської ради Первомайського району Миколаївської області №180 від 12 вересня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрований та не проживає в селі Грушівка (а.с.24).

Відповідно до довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19020210/1501/17 від 26 вересня 2017 року, відсутні відомості щодо реєстрації чи зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

За такого, на час звернення позивача до суду з позовом, відповідач мав процесуальний статус особи, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, на вказані обставини суддя уваги не звернув. Не визначившись з місцезнаходженням майна відповідача, не врахувавши останнє відоме зареєстроване його місце проживання, за яким і пред'явлено позовну заяву, та не звернувши увагу на те, що інші дані у справі відсутні, суддя помилково постановив оскаржувану ухвалу.

До того ж, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху та повернення її у зв'язку з невідповідністю вимог ЦПК України щодо форми та змісту, необхідно керуватися загальними положеннями ЦПК України.

Постановляючи ухвалу суддя на ці вимоги закону уваги не звернув. У зв'язку з чим не взяв до уваги вимог ст.119 ЦПК України, в якій містяться вимоги щодо зазначення місця проживання чи місцеперебування відповідача та дії суду, коли таке місце позивачу невідоме.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з поверненням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2017 року - скасувати, а позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» разом з доданими до неї документами направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко