Провадження № 2/761/6259/2017
У Х В А Л А

20 липня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, скасування рішення про визнання правочину нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку із тим, що не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подання позивачем позову складає 640.00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, позивачем до позовної заяви приєднано дублікат чека, а не оригінали квитанції про сплату судового збору на суму 1 280 грн. 00 коп., яка за формою не відповідає вищевказаним вимогам, а тому не може бути належним доказом сплати судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Окрім цього, як вбачається з дублікату чека від 13 липня 2017 року на суму 1 280, 00 грн., що додана позивачем до матеріалів заяви не містить даних про призначення платежу.

У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином, вказаний дублікат чека не відповідає вимогам законодавства, адже у ньому не вказано відомості про те, за яку саме заяву сплачується збір.

Враховуючи викладене, позивач зобов'язаний надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подачу до суду позовної заяви з відомостями про те, за яку саме заяву сплачується судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119-121, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом, скасування рішення про визнання правочину нікчемним, залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог зазначеної ухвали, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва лише в частині визначення розміру судових витрат через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її винесення, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А. РИБАК