Справа № 694/848/17
провадження 2/694/493/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

02.08.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме: на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 3,28 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та права на майновий фонд майна КСП СТОВ «Злагода» с. Кобиляки Звенигородського району Черкаської області в розмірі 0,345%. Позивач звернувся до Звенигородської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 і йому 10.04.2009 року за реєстраційним № 1-1591 та 1-1593 були видані свідоцтва про право на спадщину за на земельну ділянку площею 3,28 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та права на пайовий фонд майна КСП СТОВ «Злагода» с. Кобиляки Звенигородського району Черкаської області в розмірі 0,345 %. 29 квітня 2017 року з заявою про відмову від спадщини на користь позивача звернулася його мати - відповідач по справі. Проте 04.05.2017 року державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 неможливо у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно.

Враховуючи наведене позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи приходить до наступного .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.09.1978 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.10.2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3., про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 11 у Водяницькій сільській раді Звенигородського району Черкаської області.

Як вбачається з довідки Водяницької сільської ради від 10.05.2017р. ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_3 по день смерті.

Відповідно до заяви від 29.04.2017р. ОСОБА_2, не претендує на частку у спільному майні подружжя і не має наміру приймати спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3

Згідно з довідкою № 493 від 13.05.2017 року виданою КП «ЧООБТІ» станом на 01.01.2013 р. за даними Черкаського КП. ЧООБТІ Звенигородського відділку за вищевказаною адресою право власності на ОСОБА_3 не зареєстровано.

Відповідно до витягу погосподарської книги № 2 Водяницької сільської ради за 2015- 2020 роки сторінка 329 по-господарський номер 155-1, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав померлому ОСОБА_3, будинок побудований в 1981 році, загальна площа 55,20 кв. м., житлова площа 34,50 кв. м., стіни, цегляні, покриті шифером. Будинок розташований на земельній ділянці розміром 0,2383 га, яка знаходилась у приватній власності.

На підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 23.05.2017р. позивач отримав у спадщину земельну ділянку площею 0,2383га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акта приймання (прийомки) в експлуатацію або сертифікату відповідності; якщо нерухомість збудована в сільській місцевості, то потрібно встановити, чи зареєстрована вона у погосподарській книзі сільської ради.

Як вбачається з технічного паспорту будівництво будинку було завершено у 1985 році.

12.03.1981 року Радою Міністрів Української РСР була прийнята постанова № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»

Відповідно до п.п. «к» п. 2 Постанови передбачалося прийняття в експлуатацію, державними приймальними комісіями (призначеними виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів) жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої належності, а також усіх об'єктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств (організацій) у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооператив: інших господарських організацій або замовниками (забудовниками) яких є виконкоми районних міських або районних у містах Рад народних депутатів.

Постановою КМ України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва».

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан

будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам від 27.07.2017р. № 71 при забудові земельної ділянки № 12 по вул.. Комарова не порушено генплан с. Водяники, не порушено містобудівні норми щодо меж із суміжними земельними ділянками. Житловий будинок прийняттю в експлуатацію не підлягає через давність будівництва.

Як вбачається з довідки з довідки Управління Держпродспоживслужби в Звенигородському районі від 26.07.2017р. № 516 жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» від 19.06.1996р. № 173.

Як вбачається з довідки з довідки Управління ДСНС України у Черкаській області Звенигородський районний відділ від 01.08.2017р. № 138 жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.10,11,15,59,60,174ч.4,197, 212,214,215,218 ЦПК України, ст. ст. 376, 1216, 1218, 1261 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку (А-1) з прибудовою (а), погрібу (Е), сараю (Б), літньої кухні (В), сараю (Г), сараю (тимчасового) (Д), огорожі (№1), воріт з хвірткою (№2), хвіртки (№3), колодязя питного (№4) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун