У Х В А Л А

04 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу судді Володимирецького районного суду від 10 листопада 2016 року та на ухвалу судді Володимирецького районного суду 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про порушення прав споживача електропостачальником,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (далі ПАТ "Рівнеобленерго") про порушення прав споживача електропостачальником.

Ухвалою судді Володимирецького районного суду від 10 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Володимирецького районного суду 23 грудня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто особі, що її подала.

У поданих апеляційних скаргах представник позивача покликається на їх незаконність та необґрунтованість, що полягають у порушенні норм процесуального права.

На їх обґрунтування зазначалось про помилковість висновків судді щодо обовязку споживача сплатити судовий збір при предявленні позову про захист його порушених прав. Оскільки йому створено перешкоди у доступі до правосуддя, позивач просив скасувати ухвали судді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи представника позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційних скарг.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суддя першої інстанції виходив з того, що позивач не відноситься до категорій громадян, які відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються від сплати судового збору. Оскільки в цьому разі норма ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачає обовязок позивача сплатити судовий збір за предявлення позову в суд, тому позовну заяву залишено без руху з наданням 5-денного строку для його сплати.

Через невиконання ОСОБА_2 указівок судді в означений попередньою ухвалою строк позовну заяву визнано неподаною і йому повернуто.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як убачається, у листопаді 2016 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до ПАТ "Рівнеобленерго" про порушення прав споживача електропостачальником (а.с. 1-4).

10 листопада 2016 року ухвалою судді Володимирецького районного суду 2016 року позовну заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для оплати судового збору і представлення доказів на обґрунтування своїх вимог (а.с. 18 ).

23 грудня 2016 року ухвалою судді Володимирецького району позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу в зв'язку з неусуненням недоліків позову (а.с. 32 ).

Ухвалою судді Апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу судді Володимирецького районного суду від 10 листопада 2016 року повернуто особі, що її подала, з підстав, передбачених ст. 293 ЦПК України (а.с. 29).

Ухвалою судді Апеляційного суду Рівненської області від 27 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу судді Володимирецького районного суду від 23 грудня 2016 року визнано неподаною і повернуто йому через невиконання вказівок про сплату судового збору (а.с. 54).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи 14 червня 2017 року ухвали апеляційного суду і повертаючи справу до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі, зазначив, що положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та розяснення п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вказують про звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, повязаними з порушенням їх прав (а.с. 109-111).

Норми ч. 4 ст. 338 ЦПК України передбачають обовязковість висновків і мотивів суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, для суду першої чи апеляційної інстанцій при новому розгляді справи.

Крім того, судді слід урахувати, що за розясненнями абз. четвертого п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу (тобто після відкриття провадження у справі колегія суддів), тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За таких обставин ухвали судді першої інстанції не ґрунтуються на обставинах справи та вимогах закону.

Підставою для скасування оскаржуваних ухвал відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України є порушення суддею першої інстанції порядку, встановленого для вирішення процесуального питання.

Керуючись ст.ст. 3, 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу судді Володимирецького районного суду від 10 листопада 2016 року та ухвалу судді Володимирецького районного суду від 23 грудня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий:

Судді: