Справа № 309/1595/17
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Бисаги Т. Ю., Собослоя Г. Г.

з участю секретаря Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, на рішення Хустського районного суду від 5 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 грудня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори, йому належить на праві приватної власності житловий будинок по вул. Садовій, 26, в с. Н. Селище Хустського району.

У цьому будинку проживає колишня дружина позивача ОСОБА_3 разом з дочкою ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4.

Позивач не може належним чином користуватися свої майном, оскільки відповідачка ОСОБА_3 перешкоджає йому в цьому. Між ними постійно виникають непорозуміння та сварки, а тому позивач змушений проживати разом зі своєю мамою в літній кухні.

У звязку з цим позивач просив виселити ОСОБА_3 з належного йому житлового будинку, що знаходиться по вул. Садовій, 26, в с. Н. Селище Хустського району, без надання іншого житла (а.с.4-5).

Рішенням Хустського району від 5 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено, оскільки позивачем не доведено, що відповідачі створюють йому перешкоди у користуванні власністю, порушують правила співжиття, а також те, що у відповідачів є інше житло (а.с.32-34).

На це рішення ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує на те, що на момент подачі апеляційної скарги із повним текстом рішення не ознайомлений, тому додаткові доводи надасть згодом (а.с.37-38). У подальшому доповнень до апеляційної скарги позивач чи його представник не подавали.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідачка ОСОБА_3 проти скарги заперечила та просила її відхилити. Позивач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1 ст. 156 ЖК України).

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї, про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу (ч.1 ст. 156 ЖК України).

До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ст. 157 ЖК України).

У відповідності до статті 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результативними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул. Садовій, 26, в с. Н. Селище Хустського району. Цей будинок йому належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 грудня 2005 року.

В будинку, окрім самого позивача, проживають його колишня дружина ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4, які були вселені в займане ними жиле приміщення як члени сімї власника житлового будинку.

На даний момент між сторонами існують неприязні відносини. З пояснень позивача його колишня дружина ОСОБА_3 перешкоджає користуватися належним йому житловим будинком. Однак, ці твердження нічим не підтверджені.

Відповідачка ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 є членами сімї власника житлового будинку і має з ним рівні права та обовязки, в тому числі право користуватися займаним жилим приміщенням нарівні з власником. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу, тобто коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результативними.

В даному випадку доказів такого руйнування чи псування жилого приміщення, або використання його не за призначенням, чи порушення правил співжиття, в матеріалах справи немає.

За таких обставин місцевий суд обґрунтовано відмовив в позові за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє його представник ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 5 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді