АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді: Кулянди М.І

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Чубрей І.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання об'єкта нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, встановлення частки спадкодавця у спадщині, визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту:

- на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий НОМЕР_1, цільове призначення землі - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0727 га, кадастровий НОМЕР_2, цільове призначення землі - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1.

№ 22ц/794/872/17 р. Головуючий у 1 інстанції Мінів О.І.

Категорія 2 Доповідач Кулянда М.І.

А також заборони державному нотаріусу Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. проводити дії щодо видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 статті 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Згідно пункту 4 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_2 просить накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий НОМЕР_1, цільове призначення землі - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0727 га, кадастровий НОМЕР_2, цільове призначення землі - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки ним подано до суду позов про визнання вищевказаного майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визначення частки у спадковому майні та визнання права власності на частку його батька ОСОБА_7 у спільній сумісній власності подружжя.

Зі змісту заяви позивача про забезпечення позову вбачається, що у ній позивач вказав причину забезпечення позову, можливість утруднення чи неможливість виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову, з коротким обґрунтуванням його необхідності.

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не відповідає заявленим позивачем вимогам, а тому суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні заяви прийшов до правильного висновку, що вона не відповідає заявленим вимогам і представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав та інтересів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна