Справа № 362/2687/16-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/3570/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 19 25.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Київоптторг», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 28 жовтня 1994 року між Орендним підприємством "Київоптторг" (правонаступником якого є ВАТ "Київоптторг") в особі Генерального директора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується передати у власність позивачу житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 а позивач зобов'язується сплатити обумовлену вартість, а також працювати на підприємстві відповідача загальним стажем десять років.

Позивач стверджує, що він виконав умови вищезазначеного договору, однак позивач не може оформити право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 оскільки договір від 28 жовтня 1994 року не був нотаріально посвідчений.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будику площею 86,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 28 жовтня 1994 року укладений між Орендним підприємством "Київоптторг" (правонаступником якого є ВАТ "Київоптторг") в особі Генерального директора ОСОБА_4 та ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, як особа, яка участі в справі не брала, просить у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 1994 року між Орендним підприємством "Київоптторг" (правонаступником якого є ВАТ "Київоптторг") в особі Генерального директора ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується передати у власність позивачу житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 а позивач зобов'язується сплатити обумовлену вартість, а також працювати на підприємстві відповідача загальним стажем десять років.

Відповідно до акту оцінки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 вартість будинку складає 1327435 крб.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №743 від 28 жовтня 1994 року, ОСОБА_3 сплатив 1327435 крб.

Актом прийому-передачі жилого будинку від 28.10.1994 року, де Орендне підприємство "Київоптторг" (правонаступником якого є ВАТ "Київоптторг") в особі Генерального директора ОСОБА_4 передав відповідно до вмщезазначеного договору позивачу ОСОБА_3 житловий будинок площею 86,7 кв.м вартістю 1328000 карб., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Даний акт підписаний і скріплений сторонами, та є невід'ємною частиною договору від 28 жовтня 1994 року.

Відповідно до довідки № 43/70 від 22 квітня 2004 року, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 знятий з баланса Орендного підприємства"Київоптторг", в зв'язку з повним викупом громадянином ОСОБА_3

Відповідно до довідки № 596 від 25 травня 2016 року, виданої Путрівською сільською радою Васильківського району Київської області, ОСОБА_3 дійсно проживає за адресою:АДРЕСА_1 з 1989 року по теперішній час.

Встановивши вказані обставини, приймаючи до уваги те, що договір купівлі-продажу було укладено у простій письмовій формі, однак нотаріально посвідчити даний договір виявилось неможливим, та враховуючи, що зібраними по справі доказами підтверджується, що позивач дійсно є власником спірного будинку, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити.

Проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 60 ЦПК України передбачено, що позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, що має бути підтверджено як належними, так і допустимими доказами.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не встановив факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору, тобто не встановив наявність обставини, яка є обов'язковою складовою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Не навів обґрунтованих доводів, які б встановлювали такий факт ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору і позивач, та не надав на підтвердження цього факту ні належних, ні допустимих доказів, у зв'язку з чим вважається, що позивач не довів тих обставин, на які посилався як на підставу для задоволення своїх вимог.

З матеріалів справи вбачається, згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1994 року, що укладений між сторонами, технічного паспорту БТІ за 1998 рік, загальна площа будинку АДРЕСА_1, складає 86,7 кв.м.

За наданих доказів (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, договору дарування, Свідоцтв про право власності (а.с. 101-104)) особою, яка подала апеляційну скаргу та не брала участь у справі, вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири № 2 в будинку АДРЕСА_1, площею 30 кв.м., які є частиною з загальної площі 86,7 кв.м. всього будинку.

Таким чином рішення суду порушує права ОСОБА_2, який не був залучений судом до участі у справі, у зв'язку з чим апеляційна скарга як обґрунтована підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства «Київоптторг», ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді