Справа №: 653/3211/17
Провадження № 2-н/653/53/17
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

18 вересня 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього кодексу.

Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року ст. 96 ЦПК України було доповнено п. 4-1 згідно з якою, судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З огляду на викладене, особа має право звернутись із такою вимогою про стягнення аліментів у порядку наказного провадження після вступу у силу відповідних змін.

Так, з доданих до заяви про видачу судового наказу документів, вбачається, що Генічеським районним судом Херсонської області 29 вересня 2011 року ухвалено рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з 22 липня 2011 року.

З огляду на наявність вказаного судового рішення, суддя приходить до висновку про неможливість розгляду у порядку наказного провадження (безспірний порядок) вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки у зміненому розмірі.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду із позовом про зміну розміру стягуваних з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийняті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду у позовному порядку з позовом про зміну розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛ ИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду у позовному порядку з позовом про зміну розміру аліментів.

Заяву разом з додатками повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_4