Справа № 215/2195/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденко Ю.Ю.

за участю секретаря - Зоріної А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу неповнолітньому на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька, третя особа - виконком Саксаганської районної у місті ради,-

ВСТАНОВИВ:

18.05.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення документів, надання неповнолітньому сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на виїзд за межі України до держав: Єгипет, Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Чорногорія, Хорватія, Італія, Іспанія, Російська Федерація, Франція, Ізраїль, Таїланд на термін по 30.09.2017 р. включно у супроводі матері, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2005 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, який проживає з позивачем.

Відповідач із дитиною не спілкується, не займається її вихованням, дозвіл на виїзд дитини для відпочинку та оздоровлення не бажає надавати, мотивуючи тим, що дитина може лікуватися в Україні, а коли виросте, зможе відвідати інші країни самостійно.

На теперішній час позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок синові в країнах ближнього та далекого зарубіжжя, для відпочинку та оздоровлення дитини. Відповідач, як батько дитини, повинен дати згоду на видачу сину проїзного документу та на його виїзд за кордон, але це неможливо із-за відсутності його згоди.

Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву про підтримання позову, розгляду справи в свою відсутність.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа орган опіки та піклування в особі виконкому Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, згідно поштового повідомлення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2005 р. - а.с.11, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а.с.7, який проживає з позивачем на мкр-н. Сонячний, 38/94 в м. Кривому Розі, та на утримання якого з відповідача стягнуті аліменти за рішенням суду від 18.03.2015р ,а.с.12.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог надала суду документи, що свідчать про розірвання шлюбу та сімейних відносин з батьком дитини, постійне місце проживання матері та дитини, окремо від батька.

Згідно ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати її гідність. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 11.07.2007 року «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або у супроводі осіб, уповноважених ними. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, здійснюється у разі пред'явлення нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

У підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Таким чином, суд вважає, що відсутність та неможливість отримання згоди відповідача ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення документів, та виїзд дитини за кордон суперечить ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», є такою що суперечить інтересам дитини, її духовному і моральному розвитку, тому суд вважає необхідним позов задовольнити, зазначивши держави прямування: Єгипет, Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Чорногорія, Хорватія, Італія, Іспанія, Російська Федерація, Франція, Ізраїль, Таїланд, та встановити час перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в одній із вказаних країн по 30.09.2017 р. включно, що узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, справа за № 6-33303ск15.

На підставі ст.ст.7, 155 ч.ч.1, 2 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 11.07.2007 року «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянина ми України», керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60,74, 76, 79, 88, 209 ч.3, 212-215,224-228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, надати матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІІН НОМЕР_1 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України до держав: Єгипет, Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Хорватія, Чорногорія, Італія, Іспанія, Російська федерація, Франція, Ізраіль, Таіланд на термін до 30.09.2017 р. включно малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за межі України до держав: Єгипет, Туреччина, Греція, Кіпр, Болгарія, Хорватія, Чорногорія, Італія, Іспанія, Російська федерація, Франція, Ізраіль, Таіланд на термін з часу набрання рішенням законної сили до 30.09.2017 р. включно в супроводі матері ОСОБА_1, 31.10.1976 року без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Позивач та третя особа мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

Відповідач має право на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення подати до Тернівського районного суду заяву про перегляд заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: