АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6085/17 Справа № 190/1072/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Деркач Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» на заочне рішення П*ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес», П*ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «СФГ Гермес», П*ятихатської РДА Дніпропетровської області про визнання правочину недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 8,631 га, (кадастровий номер :01:031:0176), що розташована на території Лозуватської сільської ради П*ятихатського району Дніпропетровської області. 03.03.2006 року між нею та СФГ «Гермес» було укладено договір оренди землі №72, згідно якого вона передала СФГ «Гермес» у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на пять років. 21.05.2009 року між ними була укладена додаткова угода №1 до договору оренди землі від 03.03.2006 року, згідно якої строк дії договору оренди землі змінений на 25 років .

10.12.2014 року між СФГ «Гермес» та відповідачем ТОВ «СФГ Гермес» укладений договір купівлі-продажу посівів №11/12/Б, згідно умов якого разом з посівами до відповідача перейшло право користування належною позивачці земельною ділянкою, із збереженням за відповідачем усіх прав та обовязків орендаря. Крім того, 17.01.2015 року між СФГ «Гермес» та відповідачем ТОВ «СФГ Гермес» укладена додаткова угода №7 до договору оренди землі від 03.03.2006 року №72, згідно з якою СФГ «Гермес» передало відповідачу ТОВ «СФГ Гермес» право оренди належної позивачці на праві власності земельної ділянки. При цьому позивачка не була повідомлена про намір СФГ «Гермес» передати у користування іншій особі (суборенду) земельну ділянку, додаткова угода від 17.01.2015 року №7 про право оренди земельної ділянки укладена без її відома, з юридичною особою, яка не є стороною договору оренди від 03.03.2006 року.

На підставі наведеного, в останній редакції позовної заяви ОСОБА_2 просила суд визнати недійсною додаткову угоду від 17.01.2015 року №7 до договору оренди землі від 03.03.2006 року №72, зареєстрованого у державному реєстру земель від 07.06.2006 року за №6 та визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20090047 від 18.03.2015 року, повернути земельну ділянку в належне користування їх власнику, та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Заочним рішенням П*ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року визнано недійсною укладену між Селянським (фермерським) господарством «Гермес» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» додаткову угоду №7 від 17.01.2015 року до договору оренди землі №72 від 03.03.2006 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07.06.2006 року за №6. Скасувано рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 20090047 від 18.03.2015 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «СФГ «Гермес»», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у їх задоволенні.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому на підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Згідно заявки на отримання судових повісток у вигляді SMS повідомлення від 08.07.2015 року, позивака ОСОБА_2 надала згоду на повідомлення про розгляд справи за допомогою SMS повідомлення. Відповідно до довідки про доставку SMS повідомлення, 27.07.2017 року позивачка була повідомлена про розгляд 02.08.2017 року апеляційної скарги відповідача. За допомогою SMS повідомлення про розгляд справи апеляційним судом був повідомлений відповідач ТОВ «СФГ Гермес» та за допомогою електронної пошти - П*ятихатська районна державна адміністрація Дніпропетровської області.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині скасуванню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №043756 від 20.04.2004 року власником земельної ділянки площею 8,631 га, (кадастровий номер :01:031:0176), що розташована на території Лозуватської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, є ОСОБА_2 (а.с.5 т.1)

03.03.2006 року між ОСОБА_2 та СФГ «Гермес» було укладено договір оренди землі №72, згідно умов якого ОСОБА_2 передала СФГ «Гермес» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку площею 8,631 га, строком на 5 років. Зазначений договір зареєстровано в Жовтоводському відділі ДРФ ДП Центр ДЗК від 07.06.2006 року за № 61. (а.с.6-7 т.1)

Виконання договору оренди земельної ділянки підтверджується актом про передачу та прийом земельної ділянки від 03.03.2006 року (а.с.8 т.1)

21.05.2009 року між позивачем та СФГ «Гермес» було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі №72 від 03.03.2006 року, якою строк дії договору визначено на 25 років. (а.с.10 т.1)

10.12.2014 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» було укладено договір купівлі -продажу посівів №11/12/Б, згідно умов якого СФГ «Гермес» передало у власність покупцю ТОВ «СФГ Гермес» посіви озимої пшениці, які розташовані на земельній ділянці площею 8,631 га, щодо якої укладено договір оренди землі №72 від 03.03.2006 року.

Згідно п. 1.4 договору купівлі -продажу посівів №11/12/Б від 10.12.2014 року разом з посівами на підставах, передбачених ст. 411 ЦК України, від Продавця до Покупця перейшло право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, належне Продавцю на підставі договору оренди землі із збереженням за Покупцем усіх прав та обовязків Орендаря, передбачених Договором оренди землі. (а.с.12-14 т.1)

17.01.2015 року між СФГ «Гермес» та ТОВ «СФГ Гермес» було укладено додаткову угоду № 7 до договору оренди землі №72 від 03.03.2006 року, згідно якої СФГ «Гермес» передало ТОВ «СФГ Гермес» право оренди земельної ділянки, набутої СФГ «Гермес» на підставі договору оренди землі, укладеного 03.03.2006 року з позивачем , відповідно до договору купівлі - продажу посівів №11/12/Б від 10.12.2014 року. (а.с.15-16 т.1)

Виконання додаткової угоди № 7 до договору оренди землі №72 від 03.03.2006 року підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки від 17.01.2015 року, згідно якого СФГ «Гермес» передало ТОВ «СФГ Гермес» земельну ділянку площею 8,631га. (а.с.17 т.1)

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що оспорювана нею додаткова угода була укладена з порушенням вимог цивільного законодавства, а саме вона не була повідомлена про намір продажу СФГ «Гермес» права оренди земельної ділянки.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору оренди земельної ділянки від 03 березня 2006 року право суборенди не передбачалось, згоди на її передачу в суборенду та/або користування ділянкою на інших підставах (в т.ч. укладення будь-яких інших цивільно-правових угод додаткової угоди до договору оренди, купівлі-продажу посівів тощо), позивачка, як власник ділянки, не надавала, у звязку з чим наявні правові підстави для визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 17.01.2015 року та скасування її державної реєстрації.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Орендарі земельних ділянок сільськогосподарського призначення на період дії договору оренди можуть обмінюватися належними їм правами користування земельними ділянками шляхом укладання між ними договорів суборенди відповідних ділянок, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 411 ЦК України землекористувач має право на відчуження права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, якщо інше не встановлено законом. У разі продажу права користування земельною ділянкою власник цієї земельної ділянки має переважне перед іншими особами право на його придбання, за ціною, що оголошена для продажу, та на інших рівних умовах. Землекористувач зобов'язаний письмово повідомити власника земельної ділянки про продаж права користування нею. Якщо протягом одного місяця власник не надішле письмової згоди на купівлю, право користування земельною ділянкою може бути продане іншій особі. У разі порушення права переважної купівлі настають наслідки, передбачені ст. 362 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 411 ЦК України передбачено, що у разі порушення переважного права купівлі, власник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Отже, вирішуючи такі спори, суд не має права задовольняти позови про визнання правочину недійсним, оскільки це суперечить вимогам зазначеної вище норми, яка чітко та однозначно встановлює спосіб захисту порушеного права, не припускає жодної альтернативи та направлена на недопущення зловживання своїм правом власника.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 обрала спосіб захисту свого права шляхом визнання правочину недійсним у звязку з тим, що СФГ «Гермес» не повідомив її про факт укладення договору купівлі-продажу посівів № 1/12/Б від 10 грудня 2014 року. Однак позивачка, визначивши підстави позовних вимог, невірно обрала спосіб захисту права власності. Позов про переведення на неї прав та обов'язків покупця ОСОБА_2 не заявлявся.

На підставі наведених вище норм права та фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами, норм матеріального права, які підлягають застосуванню, що є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, та відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» задовольнити.

Заочне рішення П*ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес», П*ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсною укладену між Селянським (фермерським) господарством «Гермес» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» додаткову угоду №7 від 17.01.2015 року до договору оренди землі №72 від 03.03.2006 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07.06.2006 року за №6, та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень індексний номер 20090047 від 18.03.2015 року про реєстрацію права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «СФГ Гермес» - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. ОСОБА_3ОСОБА_4ОСОБА_4