У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Висоцької В.С.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання положень угоди несправедливими та недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») з позовом, у якому просив визнати недійсними положення угоди щодо визначення терміну «Поточна ціна автомобіля» і п. п. 11.1, 11.2, 11.3 ст. 11 додатку № 2 до угоди від 12 вересня 2011 року та ст. 6 цієї угоди, які врегульовували питання укладення договору страхування життя і договору страхування автомобіля, вважаючи їх несправедливими і, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 12 вересня 2011 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду та додатки до неї №№ 1, 2, 3, за умовами яких відповідач надає позивачу послугу, спрямовану на придбання автомобіля марки «Chery», модель «Amulet», вартістю 76 080 грн через систему придбання у групах «Авто Так». Згідно з додатком № 3 від 27 вересня 2012 року та договором купівлі-продажу від 17 жовтня 2012 року, укладеними між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_3, останній зобов'язався сплатити ціну обраного ним автомобіля «Lada 111», страхові внески та винагороду відповідача у сумі 131 449,99 грн у строк до 30 вересня 2021 року. Відповідно до акта, складеного 26 жовтня 2012 року, автомобіль «Lada 111» передано ОСОБА_3 Протягом 12 вересня 2011 року-7 липня 2015 року позивачем на виконання укладених сторонами угод сплачено 112 771,81 грн; несплаченою, як він вважав, залишилась сума 18 678,18 грн.

Проте з листа ТОВ «Авто Просто» від 7 липня 2015 року ОСОБА_3 стало відомо, що він має сплатити заборгованість у сумі 93 214,29 грн, яка розрахована відповідно до ціни автомобіля станом на червень 2015 року; зазначено, що у разі зміни ціни автомобіля у липні поточного року сума заборгованості також буде змінена з посиланням на умови укладеної угоди та додатків до неї.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що 12 вересня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду та додатки до неї №№ 1, 2, 3, за умовами яких відповідач надає позивачу послугу, спрямовану на придбання автомобіля марки «Chery», модель «Amulet», вартістю 76 080 грн через систему придбання у групах «Авто Так».

Згідно з додатком № 3 від 27 вересня 2012 року та договором купівлі-продажу від 17 жовтня 2012 року, укладеними між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_3, останній зобов'язався сплатити ціну обраного ним автомобіля «Lada 111», страхові внески та винагороду відповідача у сумі 131 449,99 грн у строк до 30 вересня 2021 року.

Відповідно до акта, складеного 26 жовтня 2012 року, ОСОБА_3 передано автомобіль «Lada 111».

У період з 12 вересня 2011 року по 7 липня 2015 року позивачем на виконання укладених сторонами угод сплачено 112 771,81 грн.

7 липня 2015 року ТОВ «Авто Просто» листом повідомило ОСОБА_3 про те, що він має сплатити заборгованість у сумі 93 214, 29 грн, яка розрахована відповідно до ціни автомобіля станом на червень 2015 року, та зазначено, що у разі зміни ціни автомобіля у липні поточного року сума, заборгованості також буде змінена.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

З положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: умови договору порушують принцип добросовісності; умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, вірно встановив фактичні обставини справи, визначив характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорювані умови угоди та додатків до неї не призводять до дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, відповідають умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи групи «Авто Так», а тому не є несправедливими у розумінні положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

З такими висновками судів попередніх інстанцій погоджується і колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій встановили, що позивач отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, суди дійшли обґрунтованого висновку, що визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому не є несправедливими умовами у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, суди встановили, що у день підписання угоди позивачем надано, а відповідачем прийнято заяву про відмову від страхування життя, що фактично свідчить про домовленість сторін щодо припинення дії даних умов угоди; договір страхування життя не укладався, а договір страхування автомобіля укладався самим позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, висновків суду не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С.Висоцька
Судді: Ю.Г.Іваненко С.О.Карпенко О.М.Ситнік О.В.Ступак