Справа № 456/1431/17
Провадження № 2/456/1230/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, що за адресою АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 29.07.2009р.. На даний час у квартирі зареєстрована вона та відповідач, яка є її дочкою. Відповідач зареєстрована з 17.03.2010р. в силу сімейних обставин, проте жодного дня в ній не проживала, оскільки протягом останніх 15 років перебувала за кордоном. Крім того, протягом останнього року їй невідоме її місцезнаходження, оскільки вона перестала навіть телефонувати. На даний час має намір оформити субсидію, оскільки приходиться сплачувати надмірно високі суми за комунальні послуги, в тому числі і за відповідача, яка за комунальні послуги не сплачує. Проте не може оформити субсидію, оскільки у квартирі зареєстрована особа, яка фактично у ній не проживає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, оскільки відповідач добровільно не виписується з квартири. А тому, вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали повністю пославшись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що вона згідно договору дарування у 2009 році стала власником спірної квартири. У 2010р. вона прописала у квартиру дочку ОСОБА_2 (відповідача). Остання протягом 17 років проживає у Чехії, перебуває у шлюбу з громадянином Чехії та відповідно являється громадянкою Чехії. Більше року вона не має зв»язку з дочкою, та останній раз спілкувалася з нею два роки назад. У квартирі немає її речей. Вона є єдиним власником квартири, а прописані у ній вона та відповідач. Просить позов задоволити.

Відповідач незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд неповідомила.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що являється сестрою ОСОБА_2 (відповідача). Відповідач проживала у Чехії протягом останніх 17 років. Сестра останній раз приїзджала у січні 2015 року. Протягом останнього року з сестрою не спілкується. Сестра є громадянкою Чехії, її дитині 10 років, яка народилася у Чехії.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що являється подругою позивача. Стверджує, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу не проживає за вказаною адресою і жодного дня там не проживала. У квартирі немає речей дочки позивача.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення.

Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання - фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач була належним чином (основне завчасно) повідомлена про час і місце судового розгляду 01.08.2017р. в якому було постановлено рішення. А саме, з повідомлення в газеті "Львівська Пошта" вбачається, що ОСОБА_2 була повідомлена, про дату та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до правил статтей 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім"ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 05.08.2009р., реєстр № 12995.

З копії довідки КП «Надія» № 886 від 27.04.2017р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 прописана за адресою АДРЕСА_1, та склад її сім»ї, ОСОБА_2 - дочка.

Крім того, згідно будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 в такій зареєстровані позивач та відповідач.

З довідки № 5135/02-23 від 11.05.2017р. видно , що позивача ОСОБА_1 перебуває на обліку в Стрийському ОУПФУ Львівської області та розмір її пенсії складає - 1376,16 грн..

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз"яснень, даних у п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї зберігається протягом шести місяців.

Будь-яких даних, про те, що відповідач не проживає в даному будинку з поважних причин судом не встановлено. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач протягом багатьох років не проживає в спірному будинку, не сплачує комунальних послуг, а позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю

власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним помешканням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Стрийським міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Янів