АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6547/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1605/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді : Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Прядкіної С.М.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про виділ у натурі домоволодіння, визнання права власності на частину домоволодіння як на окремий об"єкт права власності,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив виділити належну йому на праві приватної спільної часткової власності 7/30 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Шведська, 39, в окремий обєкт права власності, визнати право власності на цю частину, як на самостійний обєкт нерухомості та виділити земельну ділянку в користування згідно наданої горизонтальної зйомки земельної ділянки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про виділ у натурі домоволодіння, визнання права власності на частину домоволодіння як на окремий об"єкт права власності задоволено повністю.

Виділено у натурі ОСОБА_4 7/30 частини домоволодіння,що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шведська, 39, яка складає: в будинку літ. «А-1», а саме: кухня (4-1) пл.. 8,0 кв.м, передпокій (4-2) пл. 17,8 кв.м., кімната (4-3) пл. 23,9 кв.м., сіни (4-4) пл. 8,4 кв.м., загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м; господарські будівлі та споруди: гараж літ. «Н», сарай літ. «Н1», вбиральня літ. «П», навіс літ. «О», огорожа №4, ворота огорожі «№3», в окремий обєкт права власності.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на 7/30 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шведська, 39, яка складає: в будинку літ. «А-1», а саме: кухня (4-1)пл.. 8,0 кв.м, передпокій (4-2) пл. 17,8 кв.м., кімната (4-3) пл. 23,9 кв.м., сіни (4-4) пл. 8,4 кв.м., загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м; господарські будівлі та споруди: гараж літ. «Н», сарай літ. «Н1», вбиральня літ. «П», навіс літ. «О», огорожа №4, ворота огорожі «№3», як на самостійний обєкт права власності.

Виділено ОСОБА_4 у користування земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Шведська,39 площею 699 кв.м., яка позначена синім кольором на плані горизонтальної зйомки земельної ділянки, що виконана ДНВП «Полтавагеодезцентр» у 2016 році.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржив ОСОБА_2, який просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що суд першої інстанції порушив правило виключної підсудності, передбачене ч.1 ст.114 ЦПК України, оскільки нерухоме майно розташоване на території Київського району м.Полтави, а отже справа підсудна виключно Київському районному суду м.Полтави.

Заперечує власноручне подання до суду заяви про визнання позову та розгляд справи за його відсутності, оскільки не повідомлявся про час і місце судового засідання та йому не вручалася копія позову.

Зазначає, що, вирішуючи питання про порядок користування неприватизованою земельною ділянкою, районний суд не залучив до участі у справі відповідний орган місцевого самоврядування.

Посилаючись на п.2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, заперечує можливість поділу домоволодіння, оскільки мають місце самовільно збудовані самим же позивачем об?єкти: гараж літ. «Н», сарай літ. «Н1», погріб літ. «н».

Вважає, що висновок ФОП ОСОБА_8 №57 від 15 серпня 2016 року, на підставі якого суд зробив висновок про можливість виділу в натурі частки з нерухомого майна, не відповідає вимогам зазначеної Інструкції та не може бути прийнятий судом як належний доказ.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірний будинок з господарськими спорудами розташований за адресою: м.Полтава, вулиця Шведська,39, власниками якого є: ОСОБА_4 - 7/30 частини на підставі договору дарування від 21 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за р.№ 3926 ; ОСОБА_6 1/4 частина на підставі договору дарування, посвідченого 29.03.2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_10 по р.№124; ОСОБА_2 3/20 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_11 10.05.2016 року по р.№1251; ОСОБА_5 - ? частина на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 08.01.1991 р. УЖКГ. /а.с.4,29, 32,35/

Згідно довідки №7123, виданої ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 11.08.2016 року, земельна ділянка площею 1972 кв.м. за адресою: м.Полтава, вул.Шведська,39, виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку рішенням виконкому Полтавської міської ради №75 від 21.02.1955 р. /а.с.15/

Відповідно до Висновку №57 ФОП ОСОБА_8 від 15.08.2016 року 7/30 частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_4, є відокремленими, мають окремий вхід в приміщення і можуть бути виділені в натурі в окремий обєкт права власності./а.с.18/

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із вказаного висновку щодо технічної можливості виділу в натурі 7/30 частини з об?єкта нерухомого майна за адресою: м. Полтава, вул. Шведська, 39.

Проте такий висновок суду є помилковим, оскільки ґрунтується на неповно зясованих фактичних обставинах, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників

Виходячи з аналізу норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна встановлюється Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року.

Відповідно до п.1.2. Інструкції поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно

до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості

поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Згідно п.2.3. не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входить самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатися лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначеним вимогам Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об?єктів нерухомого майна висновок ФОП ОСОБА_8 №57 від 15 серпня 2016 року не відповідає, оскільки виконавцем не взято до уваги наявність самовільно збудованих об?єктів та відсутність нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування частинами домоволодіння, або ж нотаріально посвідчених заяв співвласників.

Окрім цього, районний суд не взяв до уваги, що позивач заявив про розподіл неприватизованої земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади, а тому необхідно було залучити до участі у справі відповідний орган місцевого самоврядування. Київську районну в м.Полтаві раду, якій делеговані повноваження щодо розпорядження земельними ділянками для індивідуального будівництва, а також Полтавську міську раду, як власника зазначеної земельної ділянки.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачем замовчено, а районний суд залишив поза увагою ту обставину, що частки у праві власності сторін, вказаних позивачем, у сумі не складають одиницю (ОСОБА_4 - 7/30ч., ОСОБА_6 1/4ч., ОСОБА_2 3/20ч. ОСОБА_5 1/4ч. становлять 53/60 частини), а отже є інші співвласники, які не встановлені та до участі у справі не були залучені.

Крім того, суд першої інстанції порушив правило виключної підсудності, передбачене ч.1 ст.114 ЦПК України. Оскільки нерухоме майно розташоване на території Київського району м.Полтави, справа підсудна виключно Київському районному суду м.Полтави.

У матеріалах справи також відсутні дані щодо дотримання місцевим судом вимог ст.ст. 74,76 , 127 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ч.1 п.п. 3, 4, ст.ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про виділ у натурі домоволодіння, визнання права власності на частину домоволодіння як на окремий об"єкт права власності відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя / підпис/ ОСОБА_1

Судді / підпис/ ОСОБА_12

/ підпис/ ОСОБА_13

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук