Провадження №2/760/4574/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» 805476,00 грн. та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2016 року між нею та ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений нотаріусом Басенко К.О., зареєстрований у реєстрі за №1486.

Відповідно до умов вказаного договору сторони зобов'язувались протягом першого кварталу 2017 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Зазначає, що плановий строк введення в експлуатацію будинку був визначений 4 квартал 2016 року.

Відповідно до п.1.2. попереднього договору сторонами 22.11.2016 року було укладено договір про забезпечення виконання зобов'язання №СС/Д4/234-254/Н, відповідно до умов якого позивачем було сплачено відповідачу повну вартість квартири, а саме 805476,00 грн.

На підтвердження факту виконання позивачем зобов'язань по сплаті грошових коштів відповідачем була видана довідка від 19.12.2016 року.

Також зазначає, що з боку відповідача, передбачені попереднім договором зобов'язання не виконані, зокрема у визначений попереднім договором строк, будинок в експлуатацію не введений, у визначений попереднім договором строк повідомлення про підписання основного договору купівлі-продажу квартири не надходило, основний договір купівлі - продажу квартири укладений не був.

Вважає, що за таких обставин відповідач не має підстав для утримання сплачених позивачем коштів.

23.05.2017 року позивачем відповідачу була направлена вимога про повернення коштів, однак відповіді на зазначену вимогу не надходила та кошти не повернуто.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2016 року між ТОВ «СІТІ - ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір, відповідно до якого сторони зобов'язуються, в строки встановлені договором укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець зобов'язується передати у власність окрему квартиру, характеристики якої вказані в підпункті 1.4.2. пункту 1.4. розділу 1 попереднього договору, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1, а покупець зобов'язується прийняти у власність (купити) об'єкт та належним чином сплатити його вартість і обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору.

Відповідно до п.1.4. попереднього договору плановий строк введення в експлуатацію будинку - 4 квартал 2016 року.

Згідно з п.1.4.1. сторони зобов'язуються укласти основний договір протягом 1 кварталу 2017 року, але в будь-якому разі не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів на об'єкт та надання органом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладання та нотаріального посвідчення основного договору та з урахуванням вимог п. 5.2. розділу 5 попереднього договору.

Сторони встановили, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання позивачем відповідного повідомлення від відповідача, яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони оберуть за взаємним погодженням.

Відповідно до п.4.2.1. сторона 1, тобто відповідач, зобов'язуються належним чином виконувати свої зобов'язання за попереднім договором.

Згідно з п. 4.4.1. позивач повинен належним чином повністю сплатити вартість об'єкта у порядку тау строки,визначені у п. 2.3 розділу 2 попереднього договору.

22.11.2016 року між ТОВ «СІТІ - ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/234-254/Н для підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором від 22.11.2016 та забезпечення виконання таких зобов'язань, відповідач сплачує позивачу суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума коштів, після її належної сплати позивачем за договором, зараховується відповідачем до платежів за основним договором.

Відповідно до п.2.1. зазначеного договору розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов договору, як забезпечення виконання зобов'язань, згідно п.1.1. розділу 1 договору становить 805476,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 134246,00 грн.

Згідно зп.4.3. даного договору у разі настання обставин, передбачених у п.7.9. та 7.10. розділу 7 попереднього договору сума грошових коштів, що фактично була сплачена позивачем на рахунок відповідача згідно розділу 2 договору, повертається позивачу у повному обсязі.

Пунктами 7.9. та 7.10. попереднього договору передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором припиняється у разі порушення сторонами строку укладання основного договору.

Сторони погодились, що попередній договір може бути розірваний за згодою сторін, про що сторони укладають договір про розірвання попереднього договору та договору забезпечення. Витрати пов'язані з укладанням та нотаріальним посвідченням такого договору про розірвання попереднього договору покладаються на ту сторону за ініціативою якої цей договір буде розірвано.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов'язання, не здав у визначений попереднім договором строк будинок в експлуатацію, не надіслав позивачу повідомлення про підписання основного договору купівлі - продажу квартири, а тому основний договір купівлі - продажу квартири укладено не було.

В свою чергу позивач виконала покладені на неї зобов'язання, сплатила визначену договорами суму грошових коштів, підтвердженням чого є довідка про сплату грошових коштів згідно договору про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/234/254/Н від 22.11.2016 року від 19.12.2016 року видана ОСОБА_1 представником ТОВ «СІТІ - ДЕВЕЛОПМЕНТ» Авраменко А.М.

Крім того, встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено лист з вимогою про негайне повернення сплачених коштів в сумі 805476,00 грн., у зв'язку з порушенням ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» своїх зобов'язань.

Однак, відповіді на зазначений лист позивач не отримала та грошові кошти не повернуто.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Встановлено, що в порушення умов попереднього договору купівлі-продажу від 22.11.2016 року та договору про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/234-254/Н від 22.11.2016 року, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629 ЦК України відповідач ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» до теперішнього часу не уклав з позивачем ОСОБА_1 основний договір купівлі-продажу квартири, будинок в експлуатацію не введено та вимога про повернення сплачених грошових коштів у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань не виконана.

Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 22.11.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» був укладений попередній договір та договір про забезпечення виконання зобов'язань, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договорів та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Виходячи з правової природи набуття права власності, можна дійти висновку, що неприйняття будинку в експлуатацію не є перешкодою до укладання основного договору, як це передбачено умовами попереднього договору.

Натомість відповідачем не було направлено на адресу позивача повідомлення про підписання основного договору, у зв'язку з чим у позивача виникло право на вимогу про повернення сплачених нею грошових коштів.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного та того факту, що відповідачем порушено умови попереднього договору від 22.11.2016 року існують всі підстави для зобов'язання відповідача повернути позивачу суму грошових коштів в сумі 805476,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь позивача суми сплаченого судового збору 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 190, 509, 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 208 -209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 805476,00 грн., сплачені відповідно до попереднього договору від 22.11.2017 року та договору про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/234-254/Н від 22.11.2016 року.

Стягнути з ТОВ «СІТІ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 суму сплаченого судового збору 640,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя