Справа № 367/8010/16-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/2831/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 58 03.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта»на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом Київської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» до виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Міністерство Інфраструктури України про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, скасування записів про право власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року Київська обласна дирекція публічного акціонерного товариства «Укрпошта» звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що у 1958 році було побудовано та введено в експлуатацію будівлю відділення поштового зв'язку Ворзель загальною площею 120,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яке будувалось за цільовим призначенням та за кошти підприємства. 14 квітня 2003 року Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») відповідно до рішення Ворзельської селищної ради народних депутатів від 28 січня 2003 року №193-7-ХХІV отримано акт на право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 загальною площею 0,2079 га.

Відповідно до договору найму службового жилого приміщення №114-12 від 23 серпня 2005 року позивач надав працівнику підприємства ОСОБА_2 частину приміщення будівлі площею 47,9 кв.м. у безстрокове платне користування, як службове житло.

У зв'язку з необхідністю оформлення права власності на приміщення, які належать державі та знаходяться на балансі Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», на підставі рішення виконавчого комітету Ворзельської селищної ради від 21 липня 2010 року позивачем отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19 жовтня 2010 року, в якому зазначено, що будівля відділення поштового зв'язку має загальну площу 120,4 кв.м, житлову площу 36,5 кв.м.

Позивач зазначав, що у 2009 році ОСОБА_2 на підставі згоди Центру поштового зв'язку Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» і згідно рішення Ворзельської селищної ради №60 від 20 травня 2009 року розробила проект на перепланування частини виробничих приміщень відділення поштового зв'язку під службове. У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернулась до директора Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» з проханням надати дозвіл на реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1

У вересні 2016 року позивачу стало відомо, що на підставі рішення виконавчого комітету Ворзельської селищної ради №107 від 19 травня 2011 року ОСОБА_2 видано ордер на житлове приміщення по АДРЕСА_1

01 липня 2015 року Київська обласна дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» надіслала лист до Ворзельської селищної ради про те, що не заперечує щодо присвоєння окремої юридичної адреси квартирі, в якій проживає ОСОБА_2 Рішенням виконавчого комітету Ворзельської селищної ради Київської області від 24 липня 2015 року №104 присвоєно нумерацію будівлі пошти, а саме: приміщення І площею 3,1 кв.м, (1-1) площею 42,8 кв. м, (1-2) площею 7,8 кв.м. - нежитлове приміщення (будівля пошти) №1; приміщення ІІ площею 3,9 кв.м, (2-1) площею 12,1 кв.м, (2-2) площею 5,6 кв.м, (2-3) площею 1,2 кв.м, (2-4) площею 3,5 кв.м, (2-5) площею 25,3 кв.м. - квартира НОМЕР_2; приміщення (3-1) площею 3,9 кв.м, (3-2) площею 11,2 кв.м - квартира НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1. Позивач стверджував, що дане рішення має неточності в частині належності вказаного приміщення, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно - будівля відділення поштового зв'язку, в тому числі і квартира НОМЕР_2, в якій проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є державною власністю в особі Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», а не Київської обласної дирекції, як філії, яка не має повноважень самостійно розпоряджатись майном підприємства.

Позивач вказував, що 01 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про надання дозволу на приватизацію житла, в якому вона проживає по АДРЕСА_1 09 вересня 2015 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» надало відповідь ОСОБА_2 по те, що у нього відсутні органи приватизації, а тому по даному питанню необхідно звернутися до органів місцевої влади, попередньо вирішивши питання про передання даної квартири у комунальну власність. Також роз`яснено, що рішення про передачу майна з балансу державного підприємства до комунальної власності приймається органом уповноваженим управляти державним майном, яким у даному випадку є Міністерство інфраструктури України.

В подальшому позивачу стало відомо, що рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 23 вересня 2015 року №216/2 було передано відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно у спільну часткову власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі якого відповідачам було видане свідоцтво про вправо власності №92 від 01 жовтня 2015 року та здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що приватизація квартири АДРЕСА_2 здійснена без попередньої її передачі до комунальної власності за погодженням підприємства та органу уповноваженого управляти державним майном підприємства, позивач просив: визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №216/2 від 23 вересня 2015 року; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Ірпінської міської ради №92 від 01 жовтня 2015 року на квартиру АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3; зобов'язати відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради виключити з реєстру відомостей номер запису про право власності: 1156159 ОСОБА_2 та номер запису про право власності: 11561274 ОСОБА_3 шляхом скасування запису про право власності №1156159 та №11561274.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2017 року в позові Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» відмовлено.

В апеляційній скарзі Київська обласна дирекція ПАТ «Укрпошта» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до статуту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 176 від 09 квітня 2010 року, Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» засноване на державній власності і належить до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України. Підприємство створене шляхом реорганізації Українського державного об'єднання поштового зв'язку України, а також підприємств які входили до його складу і є їх правонаступниками. До складу входять філіали - дирекції, які не є юридичними особами, здійснюють свою діяльність на підставі положення про них (а.с.44-57).

Згідно з положеннями пункту 4 статуту, майно підприємства відображається у його самостійному балансі та належить йому на праві оперативного відання. Підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків передбачених чинним законодавством та за згодою Уповноваженого органу управління.

Встановлено, що правонаступником Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» є ПАТ «Укрпошта», а правонаступником Міністерства транспорту та зв'язку України є Міністерство інфраструктури України.

З матеріалів справи вбачається, що у 1958 році було побудовано будівлю відділення поштового зв'язку Ворзель загальною площею 120,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

14 квітня 2003 року ПАТ «Укрпошта» на підставі рішення Ворзельської селищної ради народних депутатів від 28 січня 2003 року №193-7-ХХІV отримало державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,2079 га по АДРЕСА_1 (а.с.10-13).

23 серпня 2005 року між ПАТ «Укрпошта» та ОСОБА_2, яка є працівником цього підприємства, було укладено договір найму службового житла №114-12, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 у безстрокове платне користування жиле приміщення площею 47,9 кв.м. по АДРЕСА_1 що перебуває на балансі підприємства (а.с.8-9).

У 2009 році ОСОБА_2 на підставі згоди Центру поштового зв'язку Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 07 жовтня 2009 року та відповідно до рішення Ворзельської селищної ради №60 від 20 травня 2009 року розробила проект на перепланування частини виробничих приміщень відділення поштового зв'язку під службове житло (а.с.19).

По справі встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №129 від 21 липня 2010 року ПАТ «Укрпошта» отримало свідоцтво про право власності на будівлю відділення поштового зв'язку, яке розташоване по АДРЕСА_1 Форма власності - державна (а.с.14).

На підставі рішення виконавчого комітету Ворзельської селищної ради №107 від 19 травня 2011 року ОСОБА_2 видано ордер на житлове приміщення площею 25,3 кв.м. по АДРЕСА_1 на сім`ю з трьох осіб: ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 (а.с.22, 81).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ворзельської селищної ради від 24 липня 2015 року №104 присвоєно нумерацію будівлі пошти, а саме: приміщення: І площею 3,1 кв.м, (1-1) площею 42,8 кв.м, (1-2) площею 7,8 кв.м. - нежитлове приміщення (будівля пошти) №1; приміщення ІІ площею 3,9 кв.м, (2-1) площею 12,1 кв.м, (2-2) площею 5,6 кв.м, (2-3) площею 1,2 кв.м, (2-4) площею 3,5 кв.м, (2-5) площею 25,3 кв.м. - квартира НОМЕР_2; приміщення (3-1) площею 3,9 кв.м, (3-2) площею 11,2 кв.м - квартира НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.29-30).

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Укрпошта» про надання дозволу на приватизацію житла, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., в якому вона проживає разом зі своєю сім`єю у складі 3-х осіб за адресою: АДРЕСА_1 Також вона просила надати дозвіл на приватизацію землі, що знаходиться під даною будівлею (а.с.27).

Листом від 09 вересня 2015 року ПАТ «Укрпошта» повідомило ОСОБА_2 про те, що у ПАТ «Укрпошта» відсутні органи приватизації, тому з питань щодо приватизації державного житлового фонду необхідно звернутися до місцевих органів влади. Відповідно до п.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» запропоновано передати вказану квартиру у комунальну власність Ворзельської селищної ради. Також роз'яснено, що рішення про передачу майна з балансу державного підприємства до комунальної власності приймається органом уповноваженим управляти державним майном - Міністерством інфраструктури України та запропоновано звернутися до Київської обласної дирекції УДППЗ «Укрпошта», як балансоутримувача зазначеного майна (а.с.28).

По справі встановлено, що 15 вересня 2015 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до голови виконавчого комітету Ірпінської міської ради із заявою, в якій просили оформити передачу у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с.79).

Згідно з пунктом 1.3 рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №216/2 від 23 серпня 2015 року «По передачу квартир та кімнати у гуртожитку у власність громадян» передано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно в спільну часткову власність в рівних частинах однокімнатну квартиру НОМЕР_2, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.77-78).

На підставі вказаного рішення ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ірпінської міської ради №92 від 01 жовтня 2015 року на квартиру АДРЕСА_4 та зареєстрували право власності на вказану квартиру (а.с.32, 33-34).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірне житлове приміщення перебувало в складі житлового фонду Ворзельської селищної ради, відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надано встановлений законодавством перелік документів, який необхідний для прийняття радою рішення щодо передачі житла у власність, а відтак суд дійшов висновку, що оспорюване рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №216/2 від 23 серпня 2015 року прийнято з дотримання встановленої законом процедури приватизації житла.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до ч.9 ст. 8 Закону, державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Тобто, саме підприємствам належить право передавати державний житловий фонд до комунальної власності органів місцевої державної адміністрації та сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 891 від 06 листопада 1995 року (далі - Положення), передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду, у тому числі гуртожитки.

Згідно з пунктом 5 Положення, передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомом відповідної Ради.

До складу цієї комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіонального відділення (представництва) Фонду державного майна місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ і організацій.

Відповідно до пункту 8 Положення, передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього.

Таким чином, здійснення органами місцевого самоврядування приватизації об'єктів, які перебували в оперативному управлінні державних підприємств, установ та організацій, можливе лише після передачі цих об'єктів у комунальну власність.

Встановлено, що спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду та знаходиться у оперативному віданні Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», в якому не створена комісія з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність. Відповідно статуту позивача рішення про передачу майна до комунальної власності повинно прийматися органом уповноваженим управляти державним майном - Міністерством інфраструктури України. Доказів того, що Міністерство інфраструктури України приймало рішення про передачу спірного майна до комунальної власності територіальної громади смт Ворзель матеріали справи не містять.

Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що спірне житлове приміщення - квартира АДРЕСА_5 було передано у комунальну власність Ворзельської селищної ради і таких доказів відповідачі відповідно до ст.ст.57, 60 ЦПК України суду не надали.

Посилання суду на те, що довідку №550 від 09 вересня 2015 року про склад сім`ї наймача житлового приміщення АДРЕСА_6 видано саме виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради не свідчить про те, що спірна квартира, в якій проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуває у комунальній власності Ворзельської селищної ради.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №216/2 від 23 вересня 2015 року в частині передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно в спільну часткову власність в рівних частинах спірної квартири не відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Отже, враховуючи, що оспорюваним рішенням ради та виданим на його підставі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно порушені права позивача, як власника спірного житлового приміщення, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» про визнання недійсним та скасування рішення ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України на наведене належної уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в позові.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» про зобов'язання відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради виключити з реєстру відомостей номер запису про право власності: 1156159 ОСОБА_2 та номер запису про право власності: 11561274 ОСОБА_3 шляхом скасування запису про право власності №1156159 та №11561274, не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту позову Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта», відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради є третьою особою, а не відповідачем.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Згідно із ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

Тобто, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи не пов'язаних із встановленням належності відповідача.

Оскільки відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради є третьою особою у даній справі, а не відповідачем, а чинним цивільним процесуальним законодавством України не передбачено можливість задоволення позовних вимог, пред'явлених до третьої особи, то колегія суддів вважає, що позовні вимоги Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Київської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Київської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» до виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Міністерство Інфраструктури України про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, скасування записів про право власності - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради №216/2 від 23 вересня 2015 року «Про передачу квартир та кімнати у гуртожитку у власність громадян» в частині передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безоплатно в спільну часткову власність в рівних частинах квартиру НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.3).

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ірпінської міської ради №92 від 01 жовтня 2015 року на квартиру НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрпошта» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді