Справа № 752/6615/17
Провадження №: 2/752/3418/17
25.10.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів згідно розписки,
29.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів згідно розпискидо ОСОБА_2
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 16.06.2016 року він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8 000, 00 дол. США, що підтверджено розпискою. Строк повернення позики було визначено до 16.09.2016 року. Однак свої зобов'язання щодо повернення боргу ОСОБА_2 не виконала. У зв'язку з пропущенням строку виконання зобов'язання, просив стягнути з ОСОБА_2 на його ж користь у примусовому порядку неповернену позику, що станом на день звернення до суду з позовом еквівалентна 216 960, 00 грн., з підстав невиконання зобов'язання - 3 % річних у розмірі 3 423, 80 грн. інфляційні втрати у розмірі 16 969, 10 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 373, 52 грн.
У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася в черговий раз, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ОСОБА_1позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.06.2016 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8 000, 00 дол. США, що підтверджено розпискою (а.с. 6).
Як видно зі змісту зазначеної вище розписки, ОСОБА_2 зобов'язалася повернути позику до 16.09.2016 року.
Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що у визначені в розписці строки, відповідач не виконала свої зобов'язання щодо повернення позики, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача: неповернену позику, що станом на день звернення до суду з позовом еквівалентна 216 960, 00 грн., з підстав невиконання зобов'язання - 3 % річних у розмірі 3 423, 80 грн. інфляційні втрати у розмірі 16 969, 10 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 373, 52 грн.
За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з'явилася, будь-яких заперечень суду не надала, а тому суд позбавлений можливості перевірити у повному обсязі зазначені позивачем обставини та розрахунок ціни позову, відповідно приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який містить розрахунок, як самої суми боргу, так і штрафних санкцій, які позивач просить стягнути з відповідача з зазначених у позовній заяві підстав.
Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту зазначеного договору, предметом договору були грошові кошти в іноземній валюті - дол. США.
Як видно зі змісту наведеного позивачем розрахунку суми боргу, позивач просить стягнути з відповідача з підстав невиконання зобов'язань за договором позики у національній валюті з урахуванням офіційного курсу НБУ валюти, яка була предметом позики по відношенню до національної валюти.
Однак, з огляду на те, що кошти за договором позики передані у валюті долар США, розмір суми боргу позивачем визначено відповідно до правил ст. 533 ЦК України, відтак позивач має право на стягнення з відповідача з підстав невиконання останньою зобов'язань за зазначеним вище договором, штрафних санкцій, які передбачено ст. 625 ЦК України, тільки - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд справи судом стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 213, 224 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів згідно розписки, задовольнити частков.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток), індивідуальний ідентифікаційний номер відсутній) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість за договором позики від 16.06.2016 року в розмірі 216 960, 00 грн., з підстав невиконання зобов'язання - 3 % річних у розмірі 3 423, 80 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 373, 52 грн., що разом складає належну до стягнення суму в розмірі - 222 757 (двісті двадцять дві тисячі сімсот п'ятдесят сім) грн. 32 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, наведеному вище. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Плахотнюк К.Г.