Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/268/17 Головуючий у 1-й інст. Мельник М. Л.
Категорія 59 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Хорошівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 року Хорошівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі Хорошівське обєднане УПФ) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь набуті без достатньо правової підстави та надмірно виплачені суми пенсії в розмірі 175 232 грн. 39 коп.

В обґрунтування позовних вимог Хорошівське обєднане УПФ зазначало, що 29 листопада 2006 року за заявою відповідача вони здійснили перерахунок пенсії через перехід з призначеного виду пенсії на пенсію за віком. Відповідач на момент досягнення пенсійного віку не працювала на посадах державних службовців, перерахунок проведено всупереч чинному законодавству. У добровільному порядку відповідач не бажає повернути ці кошти, а тому надмірно виплачена пенсія підлягає стягненню у судовому порядку.

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Хорошівське обєднане УПФ подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивують тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно положень статей 10, 57, 60 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Хорошівському об'єднаному управління пенсійного фонду України в Житомирській області, суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідача відсутні будь-які докази недобросовісності чи зловживання, які б призвели до надмірної виплати їй пенсії.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.01.2002 ОСОБА_2 звернулася із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності та надала всі необхідні документи, на підставі яких їй була призначена пенсія.

Після досягнення 55 років вона 29.11.2006 звернулась з заявою до позивача про перерахунок їй пенсії, після чого відповідальними працівниками управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі було проведено перерахунок пенсії, як державному службовцю зі стажем 14 років 11 місяців 17 днів в розмірі 1073,52 гривень, що підтверджується заявою відповідача та розпорядженням від 01.12.2006, що знаходяться в матеріалах пенсійної справи відповідача.

За період з 29.11.2006 по 29.02.2016 Хорошівським обєднаним УПФ відповідачці було надмірно виплачено кошти у розмірі 175232,39 грн.

При цьому у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України позивачем не надано доказів та не доведено факт недобросовісності з боку відповідача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15 травня 2003 року.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14, яка є обов'язковою до застосування судами України, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Враховуючи положення спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів вважає, що оскільки пенсія відповідачці виплачена добровільно за відсутності зловживань з боку відповідача, підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії у суду першої інстанції були відсутні, про що і було ухвалене відповідне рішення.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Згідно положень ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Хорошівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області відхилити.

Рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: