Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1217/17

17 липня 2017 року м. Надвірна Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Мужика І.І.

секретаря: Дмитрук С.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа: управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на спадкове майно, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа: управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та визнати за позивачем по справі ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння, що по АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Делятинської селищної ради в судове засідання не з"явився, однак від них поступила заява, в якій вони просять справу слухати у їх відсутності, позов визнають в повному об'ємі і не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи - управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, однак направили пояснення, згідно яких не заперечують проти позову та просять зазначену справу розглядати без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 10.06.1994 року мати позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_2, який був посвідчений секретарем Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрований в реєстрі за №62, яким заповідала позивачу по справі ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_1 (ас.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла, про що виконкомом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис за № 63 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (ас.6).

Таким чином, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_1.

19.05.2017 року позивач по справі ОСОБА_2 звернулася з заявою до Надвірнянської районної державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане домоволодіння позивачу по справі ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки нею не було надано документа про право власності, який б свідчив про належність даного домоволодіння її матері, про свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (ас.10).

Дане домоволодіння складається з житлового будинку загальною площею - 59,0 м. кв.; житловою - 37,6 м.кв., 1980 року побудови; літньої кухні - площею 106,0 м. кв., 1980 року побудови; гаражу - площею 22,4 м.кв., 1980 року побудови; сараю- площею 14,5 м. кв., 1980 року побудови; погрібу - площею 27,3 м.кв., 1991 року побудови; воріт - площею 7,5 м.кв. та огорожі - площею 63,8 м.кв., про що свідчить технічний паспорт та довідка, видана Івано-Франківським ОБТІ №259 від 22.05.2017 року (ас.9).

За даним домоволодінням згідно книг земельного кадастру числиться земельна ділянка площею 0,0700 для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка не приватизована, про що свідчить довідка Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №485 від 18.05.2017 року (ас.8).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1968 року) регулювалася підзаконними актами, зокрема «Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суди керуються законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою КМ УРСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

В даний час позивач по справі ОСОБА_2 бажає оформити право власності на спадкове будинковолодіння, що АДРЕСА_1 Надвірнянського району Івано-Франківської області.

22.05.2017 року ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» позивачу по справі ОСОБА_2 було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 Надвірнянського району Івано-Франківської області (ас.11-13).

За таких обставин позов ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_3 підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців немає, спір про спадкове майно відсутній, позивач по справі ОСОБА_2 може бути власником будинковолодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі ст.ст.328,331,1222,1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3,15,208,209,212-215,218,223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задоволити .

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 59,0 м. кв.; житловою 37,6 м. кв., 1980 року побудови; літню кухню площею 106,0 м. кв., 1980 року побудови; гараж площею 22,4 м. кв., 1980 року побудови; сарай площею 14,5 м. кв., 1980 року побудови; погріб площею 23,7 м. кв., 1991 року побудови; ворота площею 7,5 м. кв., огорожу площею 63,8 м. кв., що знаходиться адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Повний текст рішення виготовлено 20.07.2017 року.