Справа № 308/6426/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Позов мотивує тим, що 17 травня 2014 року між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_5, ОСОБА_6 дарувальники з одного боку, та ОСОБА_7, ОСОБА_3 обдаровані з другого боку, укладено договір дарування житлового будинку №10, який знаходиться за адресою місто Ужгород, вул. Сільвая, та розташований на земельній ділянці площею 0,0485 га, кадастровий номер :33:001:0171.

Зазначає, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 17.05.2014 року обдаровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли в дар кожен по 1/2 частині житлового будинку.

Договір дарування житлового будинку посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 617. При посвідченні договору нотаріусом перевірено з відображенням у договорі, те, що дарування будинку не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а також відсутність прав користування, або будь-яких інших прав у третіх осіб щодо будинку.

Вказує, що право приватної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на житловий будинок, який розташований за адресою в місті Ужгороді, вул. Сільвая, 10, у рівних частках по1/2 частині будинку підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також зазначає, що 17 травня 2014 року між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_5, ОСОБА_6 дарувальники з одного боку, та ОСОБА_7, ОСОБА_3 обдаровані з другого боку, укладено договір дарування земельної ділянки, яка розташована за адресою місто Ужгород, вул. Сільвая, 10, площею 0,0485 га, кадастровий номер :33:001:0171.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 17.05.2014р. обдаровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийняли в дар кожен по 1/2 частині земельної ділянки.

Договір дарування земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 618. При посвідченні договору нотаріусом перевірено з відображенням у договорі, те, що дарування земельної ділянки не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Право приватної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на земельну ділянку, яка розташована за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, у рівних частках по 1/2 частині ділянки підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка, які знаходяться за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, у рівних частках по 1/2, перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які є чоловіком та дружиною і перебувають у шлюбі.

Вказує, що будь-яких прав на вищезазначене нерухоме майно за третіми особами не зареєстровано.

Позивачу стало відомо, що в будинку, розташованому за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не є членом сімї позивача та фактично у будинку не проживає. Між власниками нерухомого майна та відповідачем не укладалися цивільно-правові угоди та не вчинялися інші правочини, які б надавали відповідачу право користування житловим будинком в м. Ужгород по вул. Сільвая, 10, або окремими приміщеннями у ньому. Згода на реєстрацію відповідача за адресою м. Ужгород по вул. Сільвая, 10, позивачем не надавалася. Відповідач не має передбачених законом підстав для того, щоб бути зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, по місцезнаходженню нерухомого майна, яке йому не належить ні на праві власності, ні на праві користування.

З посиланням на викладене позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, буд. 10.

В судове засідання позивач не зявився, при цьому його представник подав до суду заяву від 0108.2017 року, в якій просить провести судове засідання, призначене на 01.08.2017 року, за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача. Також до клопотань, поданих до суду 19.07 та 27.07.2017 року відповідно, представником позивача були долучені акти щодо не проживання відповідача за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, та оголошення з газети «Новини Закарпаття» від 25.07.2017 року № 53 (4668).

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі («Новини Закарпаття» від 25.07.2017 року № 53 (4668)), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, при цьому подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та просить позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є власниками по 1/2 частині кожний житлового будинку, що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, Закарпатської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 17.05.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрований в реєстрі за № 617, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В будинку за вищезазначеною адресою значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 17.07.2017 року за № 3140/03-17.

З матеріалів справи, зокрема, актів, складених позивачем, третьою особою та сусідами по вул. Сільвая в м. Ужгород від 16.03, 28.06 та 12.07.2017 року, вбачається, що в житловому приміщенні за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, будинок, 10, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає, останній з 2014 року за вказаною адресою не проживав, жодного разу не зявлявся.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Як встановлено судом реєстрація відповідача у будинку, що належить ОСОБА_1 є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує його конституційні права.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою м. Ужгород, вул. Сільвая, буд. 10, є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м. Ужгород, вул. Сільвая, 10, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик