Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/1693/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 68 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення, за участю заінтересованих осіб - Органу опіки та піклування Бердичівської міської ради, комунального навчального закладу «Бердичівська загальноосвітня школа-інтернат І - ІІІ ступенів, ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року заявник звернулась з вищевказаною заявою, в якій просила визнати її усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_3, присвоїти дитині прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1, а також відповідно змінити записи про матір і батька на ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також вилучити дані про біологічних батьків дитини.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги обґрунтовувала тим, що при постановлені ухвали судом було порушено норми процесуального права, а зазначені в ухвалі суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що ухвала не містить обґрунтування, який саме спір виник між учасниками процесу. Окрім того, на думку заявника, встановлення опіки та призначення опікуна не є перешкодою для усиновлення, тобто виникає спір про окремий факт, а не спір про право.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про усиновлення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду цієї заяви виник спір про право, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження.

Проте з такими висновками суду повністю погодитися не можна.

Усиновлення є юридичним фактом, з яким закон пов'язує важливі наслідки, держава встановила додаткові процесуальні гарантії - судовий порядок розгляду справ про усиновлення. Процедура судового розгляду усиновлення врегульована ЦПК України, як справи окремого провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення, а згідно ч. 4 цієї ж статті розгляд справи проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Правила розгляду цивільних справ даної категорії визначені Главою 2 і ст. ст. 251-255 ЦПК України.

Нормами ЦПК України не передбачено розгляд справ позовного провадження за участю присяжних. Справи про усиновлення розглядаються лише в порядку окремого провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦПК України справи про усиновлення суд розглядає за обов'язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров'я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Сумісний розгляд вимог окремого і позовного провадження можливий лише у тих випадках, коли від вирішення вимоги окремого провадження виникає спір про право цивільне і позовна вимога щодо вирішення такого спору може бути заявлена одночасно із відповідною вимогою окремого провадження.

В даному випадку, вимога окремого провадження не може розглядатися за правилами позовного провадження, оскільки самостійний розгляд заяви про усиновлення в порядку позовного провадження діючим цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду заяви заінтересована особа ОСОБА_2 проти усиновлення заперечував та вказував, що як єдинокровний родич має переважне право на усиновлення онука, подав заяву до органів місцевого самоврядування про встановлення опіки та призначення його опікуном, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про наявність в даній справі спору про право.

Проте відмова опікуна чи піклувальника в наданні згоди на усиновлення не є перешкодою для розгляду по суті заяви про усиновлення і не свідчить про наявність спору про право, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 256-2 СК України, прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

Згідно ст. 221 СК України, якщо опікун або піклувальник не дав згоди на усиновлення дитини, така згода може бути надана органом опіки та піклування. Усиновлення може бути проведено без згоди опікуна, піклувальника або органу опіки та піклування, якщо суд встановить, що усиновлення дитини відповідає її інтересам.

Відмова опікуна або піклувальника чи відмова органу опіки та піклування дати згоду на усиновлення дитини не є перешкодою для подання до суду заяви про усиновлення та її розгляд по суті саме в порядку окремого провадження.

Відмова у наданні згоди на усиновлення повинна бути предметом дослідження в суді, оскільки відповідність усиновлення інтересам дитини ґрунтується не лише на підставі згоди чи незгоди тих чи інших органів, а на сукупності доказів, які підтверджують обставини, які суд вважатиме за достатні при ухваленні рішення про усиновлення. Окрім того, як вбачається з пояснень сторін та наданих матеріалів, ОСОБА_2 ще не призначений опікуном дитини ОСОБА_3, а заява щодо опікунства знаходиться в процесі розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2017 року скасувати, матеріали справи повернути до суду 1-ої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді