З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
при секретарі Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві власності належить квартира №33 в житловому будинку №89 по вулиці Торговій у місті Словянську, яка була ним придбана 15.06.2017 року. З 2004 року в даній квартирі зареєстровані відповідачі по справі, які фактично не проживають в спірній квартирі та місце перебування яких позивачеві невідоме.
Рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідачів з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірної квартири.

У звязку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №33 в житловому будинку №89 по вулиці Торговій у місті Словянську Донецької області.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1, та його представник, ОСОБА_4, не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири №33 в житловому будинку №89 по вул. Торговій м. Словянська на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 15.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2825, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2017 року.

Відповідно до довідки про склад родини, виданої КП «ЖЕК №6» від 20.06.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім нього за вказаною адресою з 06.01.2004 року зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Факт реєстрації відповідачів в спірній квартирі також підтверджується ксерокопіями їх паспортів.

Згідно з актом №1185, складеним керівником комітету громадськості мікрорайону «Словважмаш» м. Словянська Донецької області від 20.06.2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 89, кв. 33, але в зазначеній квартирі фактично не проживають з 01.11.2016 року по теперішній час, їх особистих речей в спірній квартирі немає, фактичне місце проживання не відоме.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №33 в житловому будинку №89 по вулиці Торговій у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які фактично за цією адресою не проживають. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою №33 в житловому будинку №89 по вул. Торговій м. Словянська.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №33 в житловому будинку №89 по вулиці Торговій міста Словянська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в розмірі по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. окремо з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6