Справа № 636 / 2186 / 17
2 / 636 / 1425 / 2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Ковригіна О.С.
при секретарі - Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд їх неповнолітньої доньки ОСОБА_2 за межі державного кордону України у її супроводі без згоди батька.
В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.11.2010 року. В період перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та має намір вивозу дитини за кордон до Болгарії з метою оздоровлення у країні з вологим, теплим та морським кліматом. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. На даний час у неї є можливість вивести дитину за кордон, але без нотаріального посвідчення згоди на це батька дитини не може цього зробити та не може оформити необхідні проїзні документи. Через немотивоване ухилення відповідача від надання дозволу на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон без згоди батька та надання дозволу на виїзд за кордон без згоди батька, позивач змушена звернутись до суду та просить суд надати їй дозвіл на тимчасове вивезення за кордон доньки без згоди батька до країн ближнього та дальнього зарубіжжя з моменту видачі рішення, та дозволити їй, без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу дитини за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя.
Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала (а.с. 17).
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та дату слухання справи у суді, клопотання щодо відкладення розгляду справи суду не надав. Враховуючи, що у справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 169 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_2, виданого повторно 21.06.2017 року ВДРАЦС по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах головного територіального управління юстиції у Харківській області, шлюб між сторонами розірвано 16 листопада 2010 року (а.с. 8).
Неповнолітня ОСОБА_2 на час вирішення спору проживає з матір'ю, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сімї та прописку № 374 від 21.06.2017 року, видана виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області (а.с. 9).
Відповідно до ч. 3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України тільки за згодою батьків або в їх супроводі.
Згідно з Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п.п. 1 п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Тобто, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Проте, законодавством України не передбачено можливість перетинання дитиною кордону України без згоди обох батьків, без зазначення країни, до якої необхідно виїхати дитині, та строку, на який вона виїжджає
За змістом ст.ст. 141, 153, ч. 3 ст. 157 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на виїзди дитини за кордон без згоди одного з батьків, зі встановленням при цьому конкретного часу і місця перебування за кордоном, на думку суду не суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.
Позивачем у позові зазначено держави, на виїзд до яких вона просить надати дозвіл, та вказано конкретний строк, на який здійснюється виїзд.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Крім того, згідно з підпунктом 2 пункту 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду.
Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надана квитанція про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., яка відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід позивача.
На підставі ст. 4, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, керуючись ст. 153, 154 Сімейного кодексу України, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Російської Федерації, Болгарії на період з 01 серпня 2017 року по 01 серпня 2018 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Дозволити ОСОБА_1, без згоди батька - ОСОБА_3, виготовити проїзні документи на виїзд неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -