АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/375/17 Номер провадження 22-ц/786/2039/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.

За участю секретаря: Кальник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2017 рокупозов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", ОСОБА_3 про визнання поруки припиненоюзадоволено.

Визнано поруку ОСОБА_2 за договором поруки №014/6212//2/17964/1 від 18.06.2008 року, за якою ОСОБА_2 зобов'язувався солідарно відповідати за виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору №014/6212//2/17964 від 18.06.2008 року припиненою.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на користь ОСОБА_2 судові витрати пов'язані хі сплатою судового збору в сумі 320 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Фідобанк», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи , порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 18.06.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступник ПАТ «Фідобанк») та ОСОБА_3. укладено кредитний договір № 014/6212/2/17964, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у сумі 30500 доларів США строком до 17.06.2028 року під 12,5 % річних.

В цей же день між банком та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 було укладено договір поруки №014/6212/2/17964/1, за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між кредитором та позичальником кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно зобов'язань щодо повернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, сплати в порядку та строки, визначені кредитним договором, процентів за користування кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені штрафів), а також зобов'язань щодо відшкодування позичальником витрат кредитора, пов'язаних з пред'явленням вимог і отриманням виконання за кредитним договором та збитків кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обов'язків за кредитним договором.

В подальшому, 13.02.2014 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №5 до кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008 року, пунктом 1.6 якої було встановлено, що за порушення позичальником його грошових зобов'язань за кредитним договором, останній сплачує на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на кожну дату існування прострочення відповідного платежу.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказував на те, що банк та позичальник уклавши 13.02.2014 року без його згоди додаткову угоду до кредитного договору, фактично збільшили обсяг відповідальності, змінивши умови нарахування пені з 0,1 % від суми простроченого платежу - до рівня подвійної облікової ставки НБУ, що в розумінні положень ч.1 ст.559 ЦК України є підставою для визнання поруки припиненою.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції погодився з тим, що встановивши без згоди поручителя розмір пені на рівні подвійної облікової ставки НБУ, ПАТ «Фідобанк» фактично збільшив обсяг відповідальності поручителя, а відтак згідно норм ч. 1 ст. 559 ЦК України наявні правові підстави для визнання поруки припиненою.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

За змістом ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 1.9. кредитного договору сторони визначили, що за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями договору позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 1.6 додаткової угоди №5 до кредитного договору №014/6212/2/17964 від 18.06.2008 року, сторони встановили, що за порушення позичальником його грошових зобов'язань за кредитним договором, останній сплачує на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на кожну дату існування прострочення відповідного платежу.

Сторони не заперечують, що укладання додаткової угоди відбулось без відома поручителя.

Таким чином, за змістом наведеної правої норми порука може бути припинена внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які призведуть до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

В даному випадку суд дійшов висновку, що змінивши без згоди поручителя сам принцип нарахування пені за прострочення платежу, а саме - з фіксованого 0,1 % від суми простроченого платежу - до рівня подвійної облікової ставки НБУ, яка не є сталою, а в період лютого - березня 2015 року становила 0,11 % та відповідно 0,17 %, банк збільшив відповідальність поручителя ОСОБА_2

Вказаний висновок є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки банкам надано право на встановлення пені в розмірі, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку ( Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до Положення про процентну політику Національного банку України - облікова ставка - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених і розміщених грошових коштів на відповідний період. При цьому, облікова ставка є базовою процентною ставкою щодо інших процентних ставок Національного банку України та використовується одночасно як засіб реалізації грошово-кредитної політики та орієнтир ціни на гроші.

При цьому, необхідно брати до уваги, що розмір облікової ставки, встановленої НБУ, є постійно змінною величиною. Так, на час укладання додаткової угоди та впродовж наступного року, існуючий розмір подвійної облікової ставки в перерахунку до відсоткової величини становив менше ніж 0,1 % пені, передбачений умовами кредитного договору.

В лютому та березні 2015 року розмір облікової ставки був вищим, у зв'язку з чим в перерахунку на відсоткову величину складав відповідно 0,11 % та 0,17 %.

Між тим, впродовж 2016-2017 р. встановлений НБУ розмір облікової ставки знизився, та на даний час складає 12,5 (подвійна облікова 25 ), що у відсотковому розмірі становить 0,07%, тобто меншою ніж 0,1 %.

Одночасно, сторони не заперечували, що в додатковій угоді вони відмовились від застосування штрафу за кожен день порушення позичальником строків повернення кредиту, що в свою чергу також вплинуло на зменшення обсягу відповідальності.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, неповно встановив обставини по справі та помилково застосував положення ч.1 ст. 559 ЦК України, дійшовши хибного висновку про збільшення обсягу відповідальності для поручителя, без згоди якого відбулось укладання додаткової угоди.

Крім того, колегією суддів у відповідності до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України взято до уваги висновки, викладені в ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 24.07.2017 року по справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.02.2017 року залишено без змін.

Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила відсутність збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок укладення додаткової угоди між банком та позичальником з огляду на наступне та дійшла висновку, що розмір облікової ставки є змінним та непередбачуваним, а на момент укладення додаткової угоди № 5, з урахуванням розміру облікової ставки, відбулося фактично зменшення розміру неустойки за невиконане зобов'язання.

При цьому судова колегія взяла до уваги наданий банком доказ - довідку про розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка станом на момент укладення додаткової угоди з 13.08.2013 року становила 0,04%, з 15.04.2014 року - 0,05%, а отже внаслідок укладення додаткової угоди № 5 обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 не збільшився, а тому погодження останнього на укладення такої угоди не було обов'язковим.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, п.п.3,4 ч.1 ст. 309, 314, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 травня 2017 року скасувати, ухваливши нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", ОСОБА_3 про визнання поруки припиненоювідмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.