Справа № 761/2475/17
Провадження № 2-др/761/40/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Притула Н.Г.,

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ :

24 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування шкоди.

17 травня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява за якою позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Як пояснив представник позивачів, оскільки відсутні докази трудових відносин інших позивачів з відповідачем, вони не бажають звертатись до суду з позовом.

В позовних вимогах позивачі просили стягнути з відповідача на користь:

-ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 12 000,00 грн.

-ОСОБА_2 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 12 000,00 грн.,

-ОСОБА_3 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 12 000,00 грн.

-ОСОБА_4 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 16 500,00 грн.

-ОСОБА_5 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 10 500,00 грн., моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період жовтень-грудень 2014 року в сумі 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок (обов'язкові податки та збори не відраховано). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період жовтень-грудень 2014 року в сумі 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок (обов'язкові податки та збори не відраховано). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період жовтень-грудень 2014 року в сумі 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 00 копійок (обов'язкові податки та збори не відраховано). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі за період жовтень-грудень 2014 року та травень-червень 2015 року в сумі 8 177 (вісім тисяч сто сімдесят сім) гривень 20 копійок (обов'язкові податки та збори не відраховано). В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року повернуто справу до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_5.

У судове засідання учасники процесу не з'явились, хоча повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а тому в силу ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, при зверненні до суду із позовною заявою позивачка ОСОБА_5 просила стягнути заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 10 500,00 грн., моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Проте, із заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року вбачається, що судом в мотивувальній частині рішення не обґрунтовано рішення суду щодо відмови у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» роз'яснив: додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Стаття 237-1 КЗпП України визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з відповідачем лише у період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, а за період з січня 2013 по 27.05.2015 рік наявність між позивачем та відповідачем трудових відносин ОСОБА_5 не доведено.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_5 в трудових відносинах з ТОВ «Гранд Кейтерінг» в період з січня 2013 по 27.05.2015 рік та відповідно відповідач не міг порушити прав позивачки, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.220 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейтеринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: Н.Г. Притула