Справа № 212/5860/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 Шлюб зареєстрований 21.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено запис №297. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини припинені через те, що між ними стали виникати непорозуміння, спори. Ніяких стосунків не підтримують і не спілкуються, спільне господарство не ведуть та спільного сімейного бюджету не мають. Суперечки про розділ спільного сумісного майна на даний час не має.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб.

Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечувала, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено запис №297. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки.

Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його задоволення, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України).

На підставі наведеного, повно та всебічно з'ясовувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 110, 112,161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовільнити.

Розірвати шлюб, укладений 21 серпня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено запис №297.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Лавриненко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт