22-ц/775/515/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Мальцевої Є.Є., Принцевської В.П.,

при секретарі - Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЕМ» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ» Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_6, про стягнення моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИЛА:

31 березня 2016 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЭМ»(далі за текстом ТОВ «ДАЭМ»), Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»(далі за текстом ПрАТ «Страхова група «ТАС»), третя особа ОСОБА_6, про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок вчинення злочину. В остаточно уточнених позовних вимогах просила стягнути з ТОВ «ДАЭМ» у відшкодування моральної шкоди 90000грн., а з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 5000грн., на користь кожного неповнолітнього.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ДАЭМ» та ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь кожного неповнолітнього у відшкодування моральної шкоди 25000 гривень та 3205,33 гривень, відповідно, з кожного відповідача. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 та ТОВ «ДАЭМ», посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, подали апеляційні скарги в яких просили скасувати вказане рішення, ухвалите нове. ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, а ТОВ «ДАЭМ» просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована тим, що суд першої інстанції, частково задовольняючи позов належним чином не обґрунтував розмір відшкодування, безпідставно врахував, що сума моральної шкоди в розмірі 200000грн. вказана у вироку суду, була визначена з урахуванням трьох неповнолітніх дітей. Вона не погоджується із зменшенням суми відшкодування обґрунтованого грубою необережністю потерпілого, вважає вказане недоведеним, оскільки вказані обставини вироком суду не встановлені.

Апеляційна скарга ТОВ «ДАЭМ» обґрунтована тим, що позивач не довела належними та переконливими доказами спричинення неповнолітнім дітям моральної шкоди. Позивач не виконала та необґрунтувала причин невиконання ухвали суду першої інстанції про проведення судово-психологічної експертизи, призначеної для з'ясування обставин, щодо наявності спричиненої дітям моральної шкоди та можливого розміру грошової компенсації, належним чином оплаченої відповідачем.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7, діючий на підставі договору, підтримали доводи своєї апеляційної скарги, просили їх задовольнити, апеляційну скаргу ТОВ «ДАЭМ» просили відхилити.

Представник відповідача ТОВ «ДАЭМ» Серьожкін М.П., діючий на підставі довіреності, доводи своєї апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, апеляційну скаргу позивача просив відхилити.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та третя особа: ОСОБА_6 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до положень ст.ст.11, 27 ЦПК України, особа яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представників позивача та відповідача ТОВ «ДАЭМ», дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі. Обставини встановлено повно, норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, застосовано вірно.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Статтею 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодуванні моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз'яснено п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 р. №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або без діяльністю інших осіб.

Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що особа права якої порушені має право на відшкодування моральної шкоди.

Неповнолітні: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, набули право на відшкодування моральної шкоди, оскільки їх батько загинув внаслідок ДТП, скоєного ОСОБА_6 під час виконання трудових обов'язків, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «ДАЄМ», відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Стягуючи із ТОВ «ДАЄМ» на кожну дитину по 25000грн. судом враховано, що на користь позивача - дружини загиблого з вказаного відповідача стягнуто з урахуванням трьох неповнолітніх дітей у відшкодування моральної шкоди 200000грн. за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року. (т.1 а.с.10-17)

Стягуючи із ПрАТ «Страхова група «ТАС» на кожну дитину по 3205,33грн. у відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з положень ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», які передбачають обмеження вказаної виплати 12 мінімальними заробітними платами. Крім того суд першої інстанції врахував, що на користь матері загиблого - ОСОБА_9 вже було стягнуто 5000грн. за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 23.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.12.2015 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та в повній мірі узгоджуються з нормами закону, які регулюють спірні відносини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував визначений розмір відшкодування необґрунтовані.

Суд першої інстанції у рішенні послався як на загальні так і спеціальні норми матеріального права, які регулюють спірні відносини. При визначенні розміру відшкодування врахував ступінь душевних страждань, переживань, змушену зміну звичного укладу життя та раніше присуджені суми у відшкодування моральної шкоди з урахуванням інтересів неповнолітніх.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що суд першої інстанції безпідставно врахував, що сума моральної шкоди вказана у вироку суду в розмірі 200000грн. була визначена з урахуванням трьох неповнолітніх дітей - неспроможні.

З матеріалів справи вбачається, а саме з вироку Волноваського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року постановленого відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, зміненого ухвалою Апеляціного суду Донецької області від 24.06.2014 року лише в частині призначеного покарання, вбачається, що розмір відшкодування в сумі 200000грн. визначено з урахуванням «страждань потерпілої у зв'язку із загибеллю її чоловіка та батька її трьох дітей, переживань за своє та їх майбутнє, втратою соціальних та сімейних зв'язків». (т.1 а.с.10-17, 18-20)

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що суд першої інстанції бездоказово зменшив суму відшкодування з урахуванням необережності потерпілого непереконливі.

Із вказаного вироку вбачається, що «пішоходи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 частково знаходилися на смузі руху керованого підсудним автомобіля», вказана поведінка не є належною та безпечною відповідно положень Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ДАЭМ» стосовно того, що суд не приділив достатньої уваги, що позивач не довела належними та переконливими доказами спричинення неповнолітнім дітям моральної шкоди неспроможні.

Сторонами визнано, що діти втратили батька, а як наслідок загиблий вже ніколи не надасть їм допомоги, поради, захисту, не спрямує їх подальший життєвий шлях, вже тільки вказані обставини свідчать про змушену зміну звичного укладу їх життя, а як наслідок душевні страждання та переживання на усе подальше життя.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ДАЭМ» стосовно того, що суд не врахував, що позивач не виконала ухвалу суду першої інстанції про проведення судово-психологічної експертизи, належним чином оплаченої відповідачем, для з'ясування обставин, щодо наявності спричиненої дітям моральної шкоди та можливого розміру грошової компенсації - непереконливі.

У відповідності до положень ч.1 ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2)психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

З огляду на вказане обставини, що мають значення для справи, а саме чи спричинена неповнолітнім дітям моральна шкода внаслідок смерті їх батька та можливий розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду не відноситься до категорії питань по яким законодавець передбачив обов'язкове проведення експертизи.

Крім того у відповідності до положень ч.6 ст.147 ЦПК України висновки експерта для суду не є обов'язковими і оцінюються судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу, тобто, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Усі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи колегія суддів переглянула і дійшла висновків, що судом першої інстанції фактичні обставини з`ясовані повно та всебічно, висновки суду відповідають встановленим фактам. Суд розглянув цивільну справу з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЕМ» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: Є.Є.Мальцева

В.П. Принцевська