14.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/6098/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/6098/17
Номер провадження 2/205/3062/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,?

встановив:

Позивач ОСОБА_1 19 вересня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 01 вересня 2001 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління м. Дніпропетровська, актовий запис № 279.

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано та з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно на користь позивача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день відповідач офіційно працевлаштувався та працює водієм в корпорації «АТБ».

На підставі вищезазначеного просить збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2011 року та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліттята стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування та оздоровлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 вересня 2001 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління м. Дніпропетровська, актовий запис № 279 (а.с. 7).

Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно на користь позивача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи викладене, вирішуючи позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів на виконання вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 СК України суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен що найменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для зміни розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на лікування та оздоровлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, суд виходить з наступного.

Позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування та оздоровлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

З боку позивача надано довідку КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 4», в якій зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на «Д-обліку» у пульмонолога з діагнозом Бронхіальна астма (а.с. 10)

Також, з боку позивача надано копії квитанцій на придбання ліків за період з 13 липня 2017 року по 31 серпня 2017 року на загальну суму 770,53 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому, законодавець встановив, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів щодо понесення додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами в розмірі, заявленому в позові.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215, 367 ЦПК України, суд, ?

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2011 року та стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко