Справа № 523/4163/16-ц
Провадження №2/523/1199/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одесі в складі:

головуючого - судді Виноградової Н.В.

при секретарі - Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсною заяви, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Овідіопольського суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року, його визнано спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та продовжено строк для прийняття спадщини строком на два місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Звернувшись до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю. позивачу було відмовлено, як у прийнятті заяви про прийняти спадщини так і у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, а тому він позбавлений можливості отримати свідоцтво у нотаріуса.

Зустрічний позов представник позивача не визнав, з підстав його необґрунтованості, вказуючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_5 протягом п'яти років, а тому відповідно відсутні підстави для зміни черговості та визнання її спадкоємцем першої черги та визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 зустрічний позов підтримав та просив визнати факт проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з грудня 2007 року по 21 листопада 2009 року та з 8 листопада 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з врахуванням зареєстрованого шлюбу з 21 листопада 2009 року по 8 листопада 2012 року, загальним строком проживання однією сім'єю більше п'яти років. Визнати недійсною заяву ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гончарової С.Ю. від 15 липня 2013 року про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_5 Визнати право ОСОБА_2 разом із спадкоємцями першої черги спадкування на спадщину за померлим ОСОБА_5 Визнати право власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_2 на легковий автомобіль марки MERSEDES, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я померлого ОСОБА_5 Визнати право власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_2 на 1/2 частину двокімнатної квартири загальною площею 47 кв.м., житловою площею 31 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог, представник позивачки посилався на те, що ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_5, крім періоду зареєстрованого шлюбу, у фактичних шлюбних відносинах і загальний строк даних відносин становить 5 років, а тому її належить віднести до спадкоємців першої черги.

Після дослідження доказів по справі та надання пояснень сторін, представник позивачки уточнив зустрічні позовні вимоги в частині визнання права власності на автомобіль, а саме просив визнати право власності на 1/2 частину автомобілю в порядку спадкування, а на іншу 1/2 в порядку розподілу спільного майна подружжя.

Первісний позов ОСОБА_1, представник позивачки не визнав з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Відповідач в особі Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, з наступних підстав.

Згідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ст.ст.58-59 ЦПК України, докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.ст. 1216, 1217 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Положення ч.2 ст.1259 СК України передбачають, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦКУ, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21 листопада 2009 року ОСОБА_5 у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Постарніченко).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2012 року шлюб було розірвано

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги після його смерті була його мати ОСОБА_3, яка 15 липня 2013 року звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Гончарової С.Ю.

В цей же день, тобто 15 липня 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_7

Згідно довідки № 16 від 15.07.2013 року ОСОБА_5 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки про склад сім'ї та прописки № 15 від 15.07.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована - ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_3 по день смерті була зареєстрована та проживала разом зі своїм померлим сином ОСОБА_5, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Неповнолітній ОСОБА_1, позивач за первісним позовом, проживав з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 однією сім'єю, не погоджуючись із складеним заповітом звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про визнання заповіту недійсним, встановлення факту проживання однією сім'єю та надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року було визнано заповіт складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 і посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. - недійсним; визнано ОСОБА_1, спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та продовжено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, на два місяці з дня набрання рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області, законної сили.

У встановлений судом додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 подав заяву до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Гончарової С.Ю.

Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Доводи, представника ОСОБА_2 щодо відмови у задоволені первісного позову через недійсність заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини, не можуть бути прийняті до уваги, так як ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на день його смерті були зареєстровані за однією адресою, а тому ОСОБА_8 вважається такою що фактично прийняла спадщину.

Не отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців після її смерті на отримання спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного позову, так як ОСОБА_1 єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_3, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Щодо доводів представника ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, то вони не підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, свідок ОСОБА_9, допитана в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_2, суду пояснила, що знає ОСОБА_2 з 2007 року, так як вони працювали разом. Шлюбні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 почалися в 2009-2010 роках, точної дати вона не пам'ятає. Їй відомо, що вони зареєстрували шлюб, який згодом було розірвано, але точної дати реєстрації шлюбу та його розірвання вона не пам'ятає. Пояснити де проживало подружжя даний свідок також не змогла.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що знає ОСОБА_2 з дитинства, вони навчалися разом у школі, але після закінчення школи не спілкувалися. Дружні відносини відновилися після того, як вони почали працювати на одному підприємстві. ОСОБА_10 пояснила, що навесні 2009 року вона вийшла з декретної відпустки і саме в цей період розпочалися відносини у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Також свідок пояснила, що вони зареєстрували шлюб, але точної дати вказати не могла.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи та поясненнями свідків спростовуються доводи представника ОСОБА_2 щодо проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_5 протягом п'яти років, з урахуванням часу перебування у зареєстрованому шлюбі.

Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання факту проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_2 однією сім'єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу з грудня 2007 року по 21 листопада 2009 року та з 8 листопада 2012 року по 3 червня 2013 року, з врахуванням зареєстрованого шлюбу з 21 листопада 2009 року по 8 листопада 2012 року загальним строком проживання однією сім'єю більше п'яти років, слід відмовити з підстав недоведеності.

Виходячи з відмови у задоволенні даної позовної вимоги, в задоволенні інших позовних вимог також належить відмовити, так як дані вимоги є похідними від позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Щодо визнання права власності на 1/2 частину автомобілю в порядку розподілу майна подружжя, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даних позовних вимог, виходячи з наступного.

Дані позовні вимоги були заявлені представником ОСОБА_5 в судовому засіданні 07 листопада 2017 року, після стадії дослідження доказів та надання пояснень сторонами.

В даному судовому засіданні представником ОСОБА_1 було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечується представником позивача ОСОБА_2, про порушення свого права на розподіл спільного майна подружжя, ОСОБА_5 стало відомо 12 листопада 2013 року із листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Гончарової С.Ю., якою їй було запропоновано звернутися до суду з позовом про визначення частки майна подружжя.

Посилання представника ОСОБА_2 про своєчасне звернення до суду з позовом про розподіл майна подружжя, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як вказані позовні вимоги ОСОБА_2, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси за заявою її представника ОСОБА_6, були залишені без розгляду.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.261 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Залишення позову без розгляду, відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України, не зупиняє перебігу позовної давності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання права власності на 1/2 частину автомобілю були заявлені 07 листопада 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності на застосуванні якої наполягала сторона.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсною заяви, визнання права власності належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 64, 88, 208-209, 212-215, 218, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 31 кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсною заяви, визнання права власності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя