Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 324/423/16 Головуючий у 1 інстанції: Іванченко М.В.
Провадження № 22-ц /778/2549/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Інженерненська сільська рада Пологівського району Запорізької області, про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання додатково виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості),

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовомдо Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Інженерненська сільська рада Пологівського району Запорізької області, про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання додатково виділити земельну ділянку в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її мати - ОСОБА_3, яка за життя мала земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Таврія» Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області розміром 5,44 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної частки в натурі, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) як члену КСП «Таврія». 15.11.2005р. ОСОБА_3 отримала державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 2,6003га. У встановлений законом строк вона як спадкоємець померлої матері прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Після оформлення спадщини нею були виявлені розбіжності у розмірі земельної ділянки. Так, у сертифікаті на право власності на земельну частку (пай) зазначено розмір земельної ділянки 5,44 га, а у державному акті на право власності на земельну ділянку - 2,6003га. Різниця у розмірах складає 2,8397га. На неодноразові запити щодо підстав для виділення земельної ділянки меншої площі управління Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області відповіді не надало. Вона вважає, що виділенням меншої площі земельної ділянки на пай порушуються її права, у зв'язку з чим просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) у розмірі 2,8397 га із земель колективної власності КСП «Таврія», розташованих на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1; зобов'язати Пологівську районну державну адміністрацію Запорізької області та Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області виділити їй додатково земельну ділянку в натурі (на місцевості) із земель колективної власності КСП «Таврія», розташованого на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та задовольнити її позов, вказуючи на непослідовність позиції відповідачів, які не заперечували, що вона має право на виділ в натурі недоотриманої спадкодавцем за життя на пай частини земельної ділянки, яка на тепер знаходиться в оренді у інших підприємств, але просили відмовити в задоволенні позову, та суд прийняв до уваги їх пояснення і відмовив у задоволенні її законних вимог.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1. відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського МУЮ у Запорізькій області, яка є матір'ю позивачки ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та право на земельну частку (пай).

ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право власності на спадщину: на земельну ділянку площею 2,6003 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_4 яка розташована на території Інженерненської сільської ради, Пологівськго району Запорізької області, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на залишок права на земельну частку (пай), виданого члену КСП «Таврія» Інженернеської сільради Пологівського району Запорізької області, розміром 0,4960 умовних кадастрових гектарів ( а.с. 16-17).

В позові ОСОБА_2 вказувала, що її матері належав сертифікат на пай у землі КСП «Таврія» на 5,44 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. Але, попри це, матері було видано державний акт лише на 2,6003 га. Тому просила виділити їй як спадкоємцю померлої ОСОБА_3 в натурі недоотриману матір»ю частину земельної ділянки площею 2,8397 га.

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємець успадковує лише те майно, яке належало спадкодавцю на час смерті, а тому ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 2,6003 га, на яку погодилась за життя її матір, отримавши державний акт, а тому сертифікат на пай на 5,44 умовних кадастрових гектарів є погашеним. Відмовляючи у покладенні обов»язку на Пологівську РДА та ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області щодо виділення в натурі залишку землі на пай у розмірі 0,4960 умовних кадастрових гектарів, суд вказував, що самим позивачем порушено порядок, який передбачений для цього, а тому не визнав порушеними її права відповідачами.

Колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, які ретельно та всебічно досліджені судом, а також ці вис-

новки відповідають нормам матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносин.

Так, судом встановлено на підставі перевірених доказів, що відповідно до Державного

акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_5 від 10.08.1995 року КСП «Таврія» Пологівського району Запорізької області передано у колективну власність 4015,7га землі для ведення сільськогосподарського виробництва. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який є додатком № 1 до вказаного Державного акту, під номером 319 значилась ОСОБА_3

Як вбачається із копії Виписки з протоколу № 9 засідання КСП «Таврія» від 28.12.1995 року, було створено комісію по обчисленню розмірів середньої земельної частки (паю). Вказана комісія зробила розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах, з якого вбачається, що кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) складає 675, а вартість земельної частки (паю) - один мільярд шістсот сімдесят два мільйони карбованців. При цьому, площа сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність підприємству, що підлягають паюванню складає 3671,4га, з яких рілля - 2818,4га, багаторічні насадження - 40,0га, сіножаті - 547,4га, пасовища - 265,9га.

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації від 05.08.1996р. № 489 було затверджено земельну частку (пай) по КСП «Таврія» розміром 5,44 умовних кадастрових гектарів вартістю 1672 мільйонів карбованців.

На підставі зазначеного розпорядження Пологівської районної державної адміністрації ОСОБА_3 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_6 від 03.09.1996 року, згідно якого їй належало право на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Таврія», розміром 5,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить один мільярд шістсот сімдесят два мільйони карбованців.

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації від 19.08.2002 року № 615 було скасоване розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації від 05.08.1996 року № 489 та затверджено земельну частку (пай) по КСП «Таврія» розміром 5,25 в умовних кадастрових гектарах вартістю 16147грн. (станом на 1995 рік). Також до списку співвласників права колективної власності на землю КСП «Таврія» було включено 24 особи.

Як вбачається із копії Науково-технічної документації по розробці проекту охорони земель землеволодіння з культурно-меліоративною ґрунтозахисною системою землеробства ТОВ «Фірма «Інженерне» (колишнє КСП «Таврія») Пологівського району Запорізької області, розробленої Запорізькою філією інституту землеустрою Української академії аграрних наук, більшість ділянок ріллі вказаного підприємства відноситься до земель універсального використання, але значна площа ґрунтів в господарстві деградовані та малородючі. Поділу на земельні частки (паї) підлягає рілля на площі 2823,14га. Багаторічні насадження, сіножаті та пасовища залишаються у спільній частковій власності. В залежності від якості ґрунтів розміри земельних часток (паїв) коливаються від 2,5724га до 9,0941га при середньому по господарству 4,0738га. В результаті складання технічної документації здійснено перехід від середнього розміру земельної частки (паю) в кадастрових гектарах до конкретного розміру цієї ділянки у фізичних гектарах з визначенням меж в натурі.

Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації від 08.09.2004 року № 706 громадянам, у тому числі і ОСОБА_3, було надано дозвіл на замовлення виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку. Після цього, на підставі заяв громадян була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку членам колишнього КСП «Таврія».

15.11.2005р. ОСОБА_3 отримала державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 2,6003га, кадастровий номер НОМЕР_4 розташовану на території Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із наданої до суду копії акта про передачу та прийом земельних часток (паїв) і погодження зовнішніх меж та додатку №1 до нього вбачається, що ОСОБА_3 отримала вказаний вище державний акт на земельну ділянку площею 2,6003га і власноручним підписом засвідчила свою згоду із вказаною площею земельної ділянки, а також отримала сертифікат щодозалишку землі на пай у розмірі 0,4960 умовних кадастрових гектарів.

Крім того, до суду не надано жодного доказу, який би підтверджував оспорювання ОСОБА_3 за життя відомостей, що внесені до Державного акта на земельну ділянку площею 2,6003га, а також змін до її сертифікату на право на земельну частку (пай).

Враховуючи, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку площею 2,6003га з кадастровим номером НОМЕР_4 а також залишок права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» Пологівського району Запорізької області, розміром 0,4960 умовних кадастрових гектарів, то у відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України саме вказані об'єкти ввійшли до складу спадщини і були прийняті позивачкою ОСОБА_2, про що їй були видані свідоцтва про право на спадщину.

В такому разі є правильними висновки суду, що ОСОБА_2 належить лише право на виділення в натурі земельної ділянки у відповідності до сертифікату на пай у розмірі 0,4960 умовних кадастрових гектари.

При цьому, судом обґрунтовано враховані положення ст.ст. 1, 3, 5, 6, 9 ЗУ ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Встановлено, що відповідно до копії протоколу № 4 від 20.10.2007р. загальних зборів бувшого КСП «Таврія» Пологівського району Запорізької області було вирішено розпаювати сіножаття та пасовища між пайовиками, для чого замовити в Запорізькій філії інституту землеустрою Української академії аграрних наук схему поділу та проект землеустрою.

Проте, вказане рішення загальних зборів до 2011 року не було виконано, у зв»язку з чим в грудні 2011р. знову були проведені збори пайовиків як бувших членів КСП «Таврія» з цього питання.

Протоколом № 5 від 20.12.2011р. зафіксовано рішення загальних зборів членів бувшого КСП «Таврія», згідно з яким затверджено протокол № 4 від 20.10.2007р., тобто підтверджено раніше прийняте рішення загальних зборів про виготовлення карт та схем землеустрою для розпаювання 482,9 га сіножатей за рахунок пайовиків, а також за рахунок орендної плати від фірм «Стессі», «Катюша», «Славута» ( а.с. 236-238).

В ході розгляду справи встановлено, що вказані рішення загальних зборів на теперішній час не виконані, проект землеустрою щодо 482,9 га сіножатей не складно, розпаювання цієї земельної ділянки між пайовиками на загальних зборах не відбулось.

З пояснень представника ОСОБА_2 - адвоката Железняка В.С. з»ясовано, що розробка технічної документації із землеустрою на теперішній час є дуже вартісною, тому пайовики не змогли її виготовити.

Проте, без виготовлення проекту із землеустрою території, яка підлягає розпаюванню між пайовиками, та прийняття рішення їх загальними зборами про поділ цієї території, розпорядник землі, який у межах своєї компетенції приймає рішення про виділ цих земельних ділянок в натурі (на місцевості), позбавлений можливості прийняти відповідне рішення.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що було розроблено зазначений проект землеустрою і проведено розподіл земельних ділянок, до яких належать багаторічні насадження, сіножаття та пасовища, між власниками земельних часток (паїв) КСП «Таврія», протокол про проведення якого б надавався на затвердження або вона зверталася до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у порядку, передбаченому Законом України ««Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», та їй в цьому було відмовлено.

Отже, позивач звернулась з відповідним позовом до Пологівської РДА Запорізької області та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про виділ їй в натурі земельної ділянки із земель КСП «Таврія» передчасно, не дотримавшись передбаченого ст. 9 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» порядку, а тому суд правильна визнав, що її право на тепер не є порушеним.

Враховуючи все вищенаведене, колегія не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення суду, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року

у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: