Кодимський районний суд Одеської області
___________________________________________________________________________________ Справа №503/1937/13-ц
Провадження №2-п/503/7/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року м. Кодима, Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретарі Вдовиченко В.О.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кодимі Одеської області заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и в :

Заочним рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року, прийнятим у цивільній справі №503/1937/13-ц, задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 38285 грн.86 коп. заборгованості за кредитним договором від 10 вересня 2008 року.

21 червня 2017 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд зазначеного заочного рішення, яка ухвалою суду від 26 липня 2017 року прийнята до розгляду.

В судовому засідання представник заявника ОСОБА_1 (діє на підставі довіреності), заяву підтримала та просила її задовольнити, оскільки відповідач з поважних причин не прибув в судове засідання, про що повідомляв суд. Обставинами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, вважає пропуск позивачем строку позовної давності, заяву про застосування якої під час нового розгляду справи має намір подати відповідач.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення не прибув, але надав письмове заперечення, в якому вказав про відсутність підстав для перегляду заочного рішення від 25 грудня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України суд розглядає заяву про перегляд заочного рішення без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заслухавши представника заявника, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Слід враховувати той факт, що для перегляду заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Так, Верховний суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11 січня 2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах від 07 вересня 2011 року у справі №6-27145св11.

Обґрунтовуючи поважність неявки відповідача в судові засідання, представник ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення та в судовому засіданні вказала, що відповідач в судове засіданні не прибув з причини значного погіршення стану здоров'я, про що він повідомляв суд.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Стаття 27 ЦПК України встановлює, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.ч.1 та 5 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками-повідомленнями, які направляються за вказаною у позові адресою.

Зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 відповідно до позову та довідки Кодимського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 04 жовтня 2013 року є села Івашків Кодимського району Одеської області, у зв'язку з цим судові процесуальні документі відповідачеві направлялись саме цієї адресою.

Їх отримання підтверджується неодноразовим направленням відповідачем письмових заперечень щодо пред'явленого до нього позову.

Зокрема, провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 07 жовтня 2013 року, якою розгляд справи було призначено до розгляду на 14 жовтня 2013 року.

У зв'язку з неявкою сторін та відсутність відомостей про їх сповіщення, судове засідання було перенесене на 13 листопада 2013 року.

Копія позову, додатки до нього та судова повістка про виклик до суду були направлені відповідачеві та отримані ним, доказом чого є письмові пояснення відповідача на позов, які надійшли до суду 25 та 30 жовтня, а також 29 листопада 2013 року (а.с.19-38).

В цих запереченнях ОСОБА_2 вказував про невизнання позову та просив повідомляти його про розгляд справи по вказаному ним номеру телефону, оскільки за місцем своєї реєстрації він не проживав.

У зв'язку з цим в подальші судові засідання виклик відповідача здійснювався за наданим ним номером мобільного телефону.

Таким способом ОСОБА_2 викликався в судові засідання, призначені на 04 та 25 грудня 2013 року, але до суду не прибув і станом на 14 год.30 хвилин 25 грудня 2013 року (початок останнього судового засідання) жодних повідомлень про причину свого неприбуття не надав, у зв'язку з чим судом був проведений заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.

Однак, після ухвалення заочного рішення, 25 грудня 2013 року близько 16 год.30 хвилин до суду надійшла телеграма відповідача про неможливість явитись до суду через погіршення стані здоров'я. При цьому, будь-якого підтвердження стану здоров'я, який би перешкоджав явці до суду, відповідач ОСОБА_2 ні в грудні 2013 року, ні до цього часу не надав.

У зв'язку з цим, обставин, які б свідчили про поважність неприбуття відповідача в судові засіданні, судом не встановлено, що виключає можливість скасування заочного рішення з цієї підстави.

Іншою обов'язковою умовою скасування заочного рішення суду є наявність у відповідача невідомих раніше суду доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок про істотне значення повідомлених у заяві доказів для правильного вирішення справи суд робить не шляхом їх оцінки за правилами ст.212 ЦПК України, а виходячи з положень про належність і допустимість доказів, тобто відповідно до вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України.

Так, поняття доказів міститься в ст.57 ЦПК України відповідно до якої доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, та допустимими, тобто одержаними у встановленому законом порядку (ч.1 ст.58, ч.1 ст.59 ЦПК України).

Обов'язок подання доказів покладається на сторони.

Передбачена законом можливість перегляду заочного рішення суду спрямована, насамперед, на створення відповідачеві умов для подання до суду важливих для справи доказів, можливість подання яких була обмежена внаслідок неявки відповідача в судове засідання та заочного розгляду справи.

Разом з цим, позовна давність та її сплив за змістом ст.ст.57-59 ЦПК України та ст.256 ЦК України не є доказами, мова про які йде в ч.1 ст.232 ЦПК України.

Позовна давність, як зазначено в п.570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» та в п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», це законне право уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду часу.

З отриманих копій позовної заяви та долучених до неї доказів, відповідач мав можливість дізнатись про сплив позовної давності та подати заяву про її застосування, у т.ч. і поштою без особистого прибуття до суду. Проте таким процесуальним правом відповідач не скористався.

Отже, заявником та його представником до суду не надано відомостей про наявність доказів, які не були враховані судом в ході судового розгляду, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відсутність яких є підставою для відмови у перегляді заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.231,232,292 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_2 пор перегляд заочного рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СуддяСопільняк О.М.