Справа № 308/7059/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

26 липня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1, стягувач ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про зобовязання державного повернути виконавчі листи без виконання та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою про зобовязання державного повернути виконавчі листи без виконання та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Тобто, відповідно до наведеного, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, учасниками провадження по скарзі повинні бути заявник (скаржник) та державний виконавець або інша посадова особа ДВС рішення, дії або бездіяльність, якої оскаржуються.

Вказані норми Закону при зверненні до суду із скаргою не дотримані.

Однак, всупереч вищенаведеному, позивачем не зазначено ім'я (найменування) посадової особи ДВС, бездіяльність якої оскаржуються, в розумінні ст. 383 ЦПК України.

Так, згідно положень ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

При цьому, відповідно до вимог ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

На підставі викладеного та у зв'язку з тим, що зі змісту скарги не вбачається чітко чи пропущений заявником строк звернення до суду, заявнику слід надати до суду належні докази на підтвердження дати, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом; суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви; до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист; суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково; якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В порушення вимог п.5 та п.6 ч. 2 ст.119 ЦПК України, в заяві відсутній виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, зокрема не зазначено доказів щодо відкриття, закриття чи наявності виконавчого провадження з виконання виконавчого листа та не зазначено доказів, щодо видачі виконавчих листів.

Крім того, заявником не зазначено всіх заінтересованих осіб у справі, їх місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі та в порушення вимог ст. 120 ЦПК України, не надано копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху надати позивачу строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст.119, 120 ,383 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119-121, 383-385 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, стягувач ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про зобовязання державного повернути виконавчі листи без виконання та визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки скарги у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3