У Х В А Л А

23.10.2017 Справа №607/12893/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Бігун О.І.,

розглянувши заявупредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання особязку в натйрі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб.

Крім того представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві ОСОБА_3 здійснювати будівництво житлового будинку на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0667, площею 0,0721га, який знаходиться за адресою вул.Липова, 15 с.Шляхтинці, Тернопільського району Тернопільської області.

Заявлені вимоги вмотивовано тим, що ОСОБА_3 самовільно здійснила захоплення частини земельної ділянки ОСОБА_1 та здійснює незаконне будівництво будинку, користується земельною ділянкою без належних на те правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яка вирішується на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На відміну від адміністративного судочинства, визначальний принцип цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, тобто у покладанні обовязку доказування обставин в обґрунтування вимог/заперечень покладається на кожну із сторін процесу.

За положеннями Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006р. №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з також заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак суд наголошує, що диспозиція ст. 151 153 ЦПК України, яка дозволяє суду забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача, як особи якій, за її твердженням, з вини відповідача заподіяно шкоду і яка вимагає накладення заборони щодо здійснення будівництва житлового будинку на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0667, площею 0,0721га, який знаходиться за адресою вул.Липова, 15 с.Шляхтинці, Тернопільського району Тернопільської області, ще до ухвалення судом остаточного рішення у справі, та відповідача, котра, зі слів знову ж таки позивача, заперечує вимогу позивача.

Виходячи із принципу диспоцитивності та враховуючи те, що судом розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, в якому він просить зобов'язати ОСОБА_3 за власні кошти знести будівлю, побудовану на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1, відповідно до державного акту на право власності на землю, суду є незрозумілим вид забезпечення позову, який обрав позивач.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що подана представником позивачем заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки належними та допустимими доказами не доведено наявності ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача, крім того представником позивача не вказано жодних обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений спосіб.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294 ч.2, 295 ч.1 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006р. №9, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачеві ОСОБА_3 здійснювати будівництво житлового будинку на земельній ділянці за кадастровим номером :02:001:0667, площею 0,0721га, який знаходиться за адресою вул.Липова, 15 с.Шляхтинці, Тернопільського району Тернопільської області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

СуддяОСОБА_4