РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2398/17

провадження у справі № 2/0285/1383/17

26 липня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 4.09.1993 року, актовий запис № 30.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось, однією сімєю не проживають, перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги.

Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить шлюб розірвати, місце проживання неповнолітньої дитини визначити з нею, оскільки примирення з відповідачем неможливе, просила позов задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити Гура, проти винесення заочного рішення заперечень не має, розглядати справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не прибув, подав письмову заяву в якій, зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, оскільки примирення неможливе; місце проживання неповнолітнього сина визначити з матірю, просить розглядати справу у його відсутність.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4.09.1993 року (а.с.5).

Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом протягом тривалого часу.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді даної справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. В своїй письмовій заяві позивач, зазначивши, що примирення неможливе, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач у судове засіданні повторно не прибув, заперечень на позов не подав. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, а тому, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, то відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір (а.с. 8).

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянами України, зареєстрований 4 вересня 1993 року Городницькою селищною радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 30.

Місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначити з матірю.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити Гура.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Б. Сташків