Справа № 132/4103/17
УХВАЛА

Іменем України

"27" грудня 2017 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (зацікавлені особи Калинівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, вжитих згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29.06.2010 року, мотивуючи тим, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2010 року задоволено подання відділу ДВС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області та тимчасово обмежено його у праві виїзду за кордон України до виконання ним зобов'язань покладених рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 29.03.2005 року по справі № 2-284/05 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.03.2005 року і до його повноліття.

17 грудня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України на підставі рішення про відмову в перетинанні державного кордону про виїзд з України, прийнятого інспектором прикордонної служби, майстром 3-го відділення ІПС ВПС «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону, старшим прапорщиком ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про ОСОБА_1 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29.06.2010 року за цивільною справою № 6-20/10 про тимчасове обмеження у праві виїзду з України, тобто Держприкордонслужбою України на даний час виконується вищевказана ухвала суду.

Вказана ухвала суду є такою, що обмежує конституційне право ОСОБА_1 на свободу пересування, оскільки зобовязання покладені на нього виконавчим листом № 2-284/05 від 29.03.2017 року, виданим Калинівським районним судом Вінницької області виконуються в повному обсязі, заборгованість в сумі 2253,97 грн. погашена.

Тому звертається до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити.

Представник відділу ДВС в судове засідання не зявився, надавши суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути без його участі. Питання про тимчасове обмеження боржника залишити на розгляд суду.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Так судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2010 року задоволено подання відділу ДВС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом по справі № 2-284/05, виданим Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.03.2005 року і до його повноліття (а.с.5, 6).

17 грудня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України на підставі рішення про відмову в перетинанні державного кордону про виїзд з України, прийнятого інспектором прикордонної служби, майстром 3-го відділення ІПС ВПС «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону, старшим прапорщиком ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей про ОСОБА_1 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29.06.2010 року за цивільною справою № 6-20/10 про тимчасове обмеження у праві виїзду з України, тобто Держприкордонслужбою України на даний час виконується вищевказана ухвала суду (а.с. 8).

Відповідно до спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ від 7.01.2014 року № 288/5/102 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби України та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2014 року за № 273/25050, а саме пункту 3 розділу III Інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається Головним центром з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набуло законної сили про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, про закінчення виконавчого провадження, у якій вказується номер та дата винесеного судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

20.12.2017 року ОСОБА_1 переказав на адресу ОСОБА_2 допущену заборгованість по аліментах у сумі 2253,97 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ, виданою Вінницькою дирекцією УАППЗ «Укрпошта» ЦВПЗ Калинівка (а.с. 11).

Так, ОСОБА_1 погашена заборгованість по сплаті аліментів, на підставі якої ухвалою суду було обмежено його право у виїзді за межі України.

Калинівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не може зняти з ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Вказана ухвала суду, якою тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України до виконання боргових зобов'язань по виконавчому листу по справі №2-284/05, виданому Калинівським районним судом Вінницької області, є такою, що обмежує його конституційне право на свободу пересування, а також наявність заборони у виїзді за кордон порушує його право на вільний вибір професії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані, оскільки зобовязання покладені на нього виконавчим листом № 2-284/05, виданим Калинівським районним судом Вінницької області виконуються в повному обсязі, виникла заборгованість по сплаті аліментів погашена.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителю с. Мирне (бувше Кіровка), провул. Зарічний, 1, Калинівського району Вінницької області, яке було встановлено ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29 червня 2010 року у цивільній справі № 6-20/10.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області.

Суддя: