Справа №591/4633/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/1085/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення сум заборгованості за договором банківського вкладу, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «УкрСиббанк» з позовом, у якому зазначав, що відповідно до укладеного 11 листопада 2014 року договору банківського вкладу банк прийняв від позивача 40000 грн. з розміром відсоткової ставки 10, 5 % річних та строком зберігання з 11 листопада 2014 року по 13 листопада 2015 року. Відповідно до умов укладеного договору, у випадку якщо вкладник не вимагає повернення строкового вкладу в дату повернення, то дія договору пролонгується на такий самий строк зберігання.

Вказує, що після закінчення дії договору банк безпідставно не продовжив дію вказаного договору на той самий строк чим завдав йому майнову та моральну шкоду.

Посилаючись на викладене, уточнюючи свої вимоги, позивач просив стягнути з відповідача невиплачені відсотки за умовами договору з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року на часткове задоволення позову ухвалено стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні цих вимог, оскільки вважає, що умовами договору не було передбачено стягнення на користь позивача моральної шкоди, у випадку порушення умов укладеного договору.

ОСОБА_3 з тих самих підстав ставить питання про скасування рішення в частині вирішення вимог про стягнення сум заборгованості за договором банківського вкладу та інфляційних втрат і ухвалити нове про їх задоволення. Вважає, що відповідач довгий час користувався належними йому коштами, але, при цьому, не сплачуючи відсотки на користування ними чим порушив умови укладеного договору.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача, який підтримав апеляційну скаргу та заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, у зв'язку із достроковим отриманням позивачем суми вкладу, сума належних йому до виплати відсотків була перерахована на умовах, визначених договором, а оскільки розмір фактично отриманих ним коштів перевищував розмір відсотків, які підлягали йому до виплати на день отримання вкладу, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. В той же час, суд вважав, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заподіяної йому моральної шкоди.

Проте, з такими висновками повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк» 11 листопада 2014 року укладено договір банківського вкладу (депозиту) з правилами № НОМЕР_1 UAH, за якими банк прийняв від позивача 40000 грн. (а. с. 6).

Процента ставка за цим строковим вкладом становить 10, 5 відсотків річних (пункт 1.2.4).

Згідно з пунктами 1.2.5, 1.2.6. вказаної угоди строк зберігання вкладу з 11 листопада 2014 року (дата внесення) до 13 листопада 2015 року (дата повернення). У разі якщо Вкладник не вимагає повернення строкового Вкладу в Дату повернення, то з цієї Дати дія Договору продовжується на такий самий строк зберігання, в цьому разі датою повернення вважається дата строку, на який було подовжено дію Договору.

В дату повернення, а саме 13 листопада 2015 року позивач не вимагав повернення вкладу, в той же час, в порушення п.1.2.6 укладеного договору, його не було пролонговано.

Після звернення позивача за роз'ясненнями до працівників банку, йому було виплачено відсотки за користування вкладом за період з 13 листопада 2015 року по 13 березня 2016 року у сумі 1404 грн. 22 коп., але договір пролонговано не було і відсотки за користування вкладом не нараховувались. Дана обставина визнається сторонами у справі, а також підтверджується листом ПАТ «УкрСиббанк» № 15/18096 від 27 травня 2016 року (а. с. 7).

11 листопада 2016 року ОСОБА_3 отримав суму вкладу у розмірі 40000 грн. (а. с. 43).

Згідно з ч. 1 ст. 1058, ч. ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховується від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Крім того за частиною 4 ст. 1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначення договором обставин договір вважаться продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Умовами укладеного між сторонами договору банківського вкладу було передбачено продовження строку дії договору на той самий строк зберігання, у випадку якщо вкладник не вимагає повернення строкового вкладу. Оскільки позивач повернення вкладу не вимагав, тому дія договору повинна була бути продовжена. В той же час , дія договору продовжена не була і відсотки за договором не нараховувались, а лише після звернення з вимогами до банку позивачеві були виплачені відсотки за користування вкладом за період з 13 листопада 2015 року по 13 березня 2016 року у сумі 1404 грн. 22 коп.

Виходячи з цього колегія суддів вважає, що саме з вини відповідача було не сплачена позивачеві повна сума відсотків за користування вкладом, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача залишок заборгованості за відсотками за Договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами НОМЕР_1 від 11 листопада 2014 року.

Так, на суму депозиту у розмірі 40000 грн., виходячи з відсоткової ставки 10,5% річних за рік нараховується 4200 грн. відсотків, відповідно розмір відсотків за 1 день складає 11 грн.51 коп. Відповідач користувався вкладом позивача без нарахування відсотків в період з 14.11.2015 року по 11.11.2016 року., тобто загальна сума нарахованих відсотків повинна складати 4178 грн. 13 коп. ( 363 дні х 11,51). Враховуючи, що на вимогу позивача йому було виплачено відсотки у сумі 1404 грн. 22 коп., тому залишок несплачених відсотків складає 2773 грн. 91 коп.

Колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого суду про зменшення суми виплачених позивачу відсотків, у зв'язку із достроковим отриманням ним суми вкладу і при цьому виходить з наступного:

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідач при обґрунтуванні своїх заперечень на позов посилається на п.п.2.2., 2.5 Правил (договірні умови) розміщення вкладів фізичних осіб АТ «Укрсиббанк», якими встановлено, що повернення вкладу до настання дати повернення, зазначеної в договорі, вважається достроковим поверненням і здійснюється на підставі заяви про дострокове повернення вкладу. При поверненні вкладу банк утримує із суми вкладу зайво виплачену вкладнику суму процентів за договором, розмір якої складає 75% від загальної суми всіх нарахованих та сплачених за Договором процентів на дату такого дострокового повернення.

З умов укладеного між сторонами договору вбачається, що підписуючи цей договір вкладник погоджується з викладеною у вищезазначених Правилах пропозицією Банку щодо розміщення Вкладником грошових коштів на умовах, встановлених цим Договором та Правилами і вони стають його невід'ємною частиною.

Проте зазначені Правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал цього документу Банком вкладнику переданий не був, у зв'язку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Умовами Договору, який підписаний сторонами у справі не було передбачено настання негативних наслідків для вкладника у випадку дострокового повернення суми вкладу, а тому висновок суду про безпідставність вимог позивача про сплату йому нарахованих відсотків, оскільки зменшення суми виплачених позивачу відсотків сталось у зв'язку із достроковим отриманням ним суми вкладу, є помилковим.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник , який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконував умови укладеного договору банківського вкладу і не сплачував щомісячно позивачу нараховану суму відсотків, позивач в уточнених позовних вимогах просив стягнути заборгованість за відсотками з урахуванням інфляційних та 3% відсотки річних станом на 29 травня 2017 року, і саме тому обрахуванням цих сум необхідно проводити за період з 12.04.2016 року по 29.05.2017 року.

Розрахунок суми інфляційних нарахувань у зв'язку із порушенням умов укладеного договору банківського вкладу :

12.04.2016 - 29.05.2017 - 62 грн.67 коп. (355,74 х 1.176) - 355,74)

12.05.2016 - 29.05.2017 - 46 грн.95 коп. (344,26 х 1.136) - 344,26)

12.06.2016 - 29.05.2017 - 48 грн.11 коп. (355,74 х 1.135) - 355,74)

12.07.2016 - 29.05.2017 - 47 грн.34 коп. (344,26 х 1.138) - 344,26)

12.08.2016 - 29.05.2017 - 49 грн.33 коп. (355,74 х 1.139) - 355,74)

12.09.2016 - 29.05.2017 - 50 грн.55 коп. (355,74 х 1.142) - 355,74)

12.10.2016 - 29.05.2017 - 41 грн.96 коп. (344,26 х 1.122) - 344,26)

Усього 346 грн. 91 коп.

Розрахунок 3% річних у зв'язку із порушенням умов укладеного договору банківського вкладу :

12.04.2016 - 29.05.2017 - 12 грн.05 коп. (355,74 х 3:100:365х412)

12.05.2016 - 29.05.2017 - 10 грн.82 коп. (344,26 х 3:100:365х382)

12.06.2016 - 29.05.2017 - 10 грн.28 коп. (355,74 х 3:100:365х351)

12.07.2016 - 29.05.2017 - 9 грн.10 коп. (344,26 х 3:100:365х321)

12.08.2016 - 29.05.2017 - 8 грн.50 коп. (355,74 х 3:100:365х290)

12.09.2016 - 29.05.2017 - 7 грн.59 коп. (355,74 х 3:100:365х290)

12.10.2016 - 29.05.2017 - 6 грн.50 коп. (344,26 х 3:100:365х229)

Усього 54 грн. 02 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню і на його користь необхідно стягнути з відповідача залишок заборгованості за відсотками у сумі 2773 грн. 91 коп., інфляційні втрати у сумі 346 грн. 91 коп. та 3% річних у сумі 54 грн. 02. коп., а усього: 3174 грн. 84 коп.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ПАТ «Укрсиббанк» про необгрунтованість рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, оскільки при цьому суд виходив з положень ст.1167 ЦК України, що передбачає відшкодування моральної шкоди в позадоговірних правовідносинах, в той час як спірні правовідносини виникли із договору банківського вкладу, який не передбачає відповідальність за спричинення моральної шкоди. Також відшкодування моральної шкоди у спірних договірних відносинах не передбачено і Законом України "Про захист прав споживачів", а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

У зв'язку із тим, що позивачем при зверненні з позовом до суду і у зв'язку із поданням ним апеляційної скарги було сплачено судовий збір на користь держави та пропорційно до розміру задоволених вимог підлягає стягненню з ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача понесені ним судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 458 грн. 53 коп. та 502 грн. 68 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, та, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги ПАТ «УкрСиббанк», колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь відповідача за рахунок держави понесені ним судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 606 грн. 32 коп.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 травня 2017 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення сум заборгованості за договором банківського вкладу, інфляційних витрат та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 залишок заборгованості за відсотками за Договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами НОМЕР_1 від 11 листопада 2014 року у сумі 2773 грн. 91 коп., інфляційні втрати у сумі 346 грн. 91 коп. та 3% річних у сумі 54 грн. 02 коп., а усього: 3174 грн. 84 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 458 грн. 53 коп. та 502 грн. 68 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» за рахунок держави понесені ним судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -