Провадження № 2/520/3567/17
07.04.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловою площею за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і ПетроваАДРЕСА_1. При цьому позивачі посилаються на те, що позивач ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом є власником квартири АДРЕСА_2 і Петрова в м. Одесі в якій фактично проживає його бабуся - позивачка ОСОБА_2 В спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка померла 25 червня 2015 року. Позивачі зазначили, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року шлюб, зареєстрований між померлою матірю позивача ОСОБА_1 та відповідачем, було визнано недійсним. Відповідач з 2014 року за вищезазначеною адресою не проживає, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивачів, а тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом.
Позивачі у судове засідання не зявились, повідомлялись, надали до суду заяву, якою позовні вимоги підтримали у повному обсязі, справу просять розглядати за їх відсутністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 28 жовтня 2016 року, посвідченого Другою одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-1876, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 і Петрова в м. Одесі, в якій фактично проживає його бабуся - ОСОБА_2
Відповідно до довідки ЖБК «Київський-10» від 25 листопада 2016 року за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка померла 25 червня 2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб, укладений між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3, було визнано недійcним, про що також свідчить Повідомлення Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №5353/10-75 від 24 листопада 2016 року.
Відповідач ОСОБА_3 з 2014 року в квартирі АДРЕСА_3 і Петрова в м. Одесі не проживає, речей своїх не утримує. Зазначені факти були встановлені при ухваленні рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року (справа №520/4322/15-ц), а також підтверджується довідкою ЖБК «Київський-10» від 25 листопада 2016 року.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у квартирі, створює позивачам перешкоди у реалізації своїх прав, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у звязку з чим позивачі вимушені сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує їх матеріальний стан.
Крім того, ОСОБА_3 не є членом сім'ї власника житла та не має право на користування спірним житлом.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,158,212,213,215,217,218,224-226 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №20 в будинку №8 по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі.
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: м. Одеса вул. Ільфа і Петрова, будинок №8, квартир №20.

Рішення може бути оскаржене апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.