справа № 691/719/17
провадження № 2/691/422/17
УХВАЛА

28 липня 2017 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» м.Дніпро про визнання кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та іпотечного договору недійсними,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпро про визнання кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та іпотечного договору недійсними.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка ставить перед судом вимогу про визнання кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та іпотечного договору недійсними з тих підстав, що 18 квітня 2008 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпропетровськ був укладений договір №CSR0GA. Загальна сума отриманих коштів складала 40725,00 грн., з яких: на споживчі цілі - 36475,00 грн.; надання фінансового інструменту у момент надання кредиту - 1050,00 грн.; страхування майна 250,00 грн.; особисте страхування 175,00 грн.; сплата страхових платежів 4250,00 грн.. У 2012 році між нею та відповідачем було укладено Додаткову угоду, згідно якої Банк зобов»язався надати позивачці кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 18 квітня 2008 року по 18 квітня 2018 року, виключно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 57229,55 грн., а саме: 36475,00 грн.- на споживчі цілі; 1050,00 грн. винагорода за надання фінансового інструменту; сплата страхових платежів 20754,55 грн., але вважає, що Додаткова угода містить в собі ті ж порушення, які вказані у Кредитному договорі. 03 березня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором було внесено в касу банку 26908,88 грн.. Крім того 03 березня 2014 року між нею та Банком було укладено Додаткову угоду №1, згідно якої сторони узгодили про зменшення заборгованості в частині заборгованості по сплаті відсотків 0,00 грн., по сплаті комісії 0,00 грн., пені 40955,53 грн. та встановили заборгованість у розмірі 4720,40 грн.. Датою остаточного погашення заборгованості встановлено 04 березня 2014 року. На вказану дату коштів не сплатила та повідомила Городищенське відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» про відсутність необхідної суми. 04 березня 2014 року між нею та Банком було укладено Додаткову угоду №2, згідно якої, шляхом видачі готівки через касу на строк з 18 квітня 2008 року по 18 квітня 2018 року включно у вигляді не поновлюваної лінії видано кошти у розмірі 77093,00 грн., з яких: на споживчі цілі 36475,00 грн.; сплата страхових платежів - 40618,00 грн.. Вважає, що укладена угода порушує її права, оскільки суми вказані в ній нічим не обґрунтовані та в день її укладення від відповідача коштів не отримувала. При укладенні Додаткової угоди №2 Банк поставив її перед вибором укладає угоду або Банк відбирає будинок. У день укладення вказаної угоди, набрало законної сили рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2016 року у справі №691/265/13-ц за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, законного представника ОСОБА_7, ОСОБА_8, законного представника ОСОБА_9, ОСОБА_10, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, виселення та зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до зазначеного рішення, з відповідачів стягнено заборгованість в сумі 70 820,66 грн., звернено стягнення на будинок та земельну ділянку, які розташовані в с.Мліїв вул.Мічуріна, №18 Городищенського району Черкаської області. 17 листопада 2016 року Городищенським районним судом Черкаської області ухвалено рішення у цивільній справі №691/819/15-ц провадження №2/691/25/16 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, згідно якої з останньої стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CSR0GA від 18 квітня 2008 року в розмірі 113008 грн. 69 коп. та судові витрати в розмірі 1130 грн. 09 коп.. На підставі рішення суду видано виконачий лист від 17 березня 2017 року та державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №2731/14.9-34 від 10 липня 2017 року. 12 червня 2017 року звернулася в суд з позовом про визнання кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та іпотечного договору недійсними, в зв»язку з чим виникла необхідність вжити заходи забезпечення позову в справі за її позовом, шляхом зупинення виконавчого провадження №2731/14.9-34 від 10 липня 2017 року відкритого за виконавчим листом від 17 березня 2017 року №2/691/25/16.

У судове засідання сторони, будучи вчасно та належним чином повідомленими, не з»явилися.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши заяву позивачки про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява позивача про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї Конвенції.

ОСОБА_11 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов»язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок, справа "ОСОБА_12 проти Італії". У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов»язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 та ч.2 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обов»язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об»єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання яких у мережі Інтернет є предметом спору. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2017 року головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_11, на підставі виконавчого листа №691/891/15-ц, виданого 17 березня 2017 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпро заборгованість в розмірі 114138,78 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження та цього ж дня копію постанови направлено боржнику.

Враховуючи, що для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду та зважаючи на те, що обраний позивачкою спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, шляхом зупинення виконавчого провадження, що виконується Городищенським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Керуючись ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , ст. ст. 151-153,168,294 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» м.Дніпро про визнання кредитного договору, додаткових угод до кредитного договору та іпотечного договору недійсними задоволити.

Зупинити виконання виконавчого провадження ВП№54262270, що перебуває на виконанні у Городищенському районному відділі державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області та відкрите на підставі виконавчого листа №691/891/15-ц, виданого 17 березня 2017 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» м.Дніпро заборгованість в розмірі 114138,78 грн

Копію ухвали для виконання направити до Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області м.Городище вул.Миру, №118 Черкаської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_13