У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про розподіл майна подружжя.

Одночасно ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у вищевказаній справі шляхом накладення арешту на автомобіль VW Transporter T5 Combi 1.9 TDi 85 (7H), д.н.з. НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2. Оскільки на день звернення до суду з даною позовною заявою, спірний автомобіль знаходиться у користуванні та володінні відповідача, згоди щодо поділу спірного майна сторони не дійшли, тому позивач вважає, що існують підстави для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, позивач вважає, що ОСОБА_2 збирається продати спільне майно, що утруднить виконання рішення суду в даній справі. Більш того, невжиття заходів щодо забезпечення позову надасть можливість відповідачу відчужити спільний автомобіль, який був придбаний сторонами під час шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Всупереч вимогам статті 151 ЦПК України представником позивача при подачі заяви про забезпечення позову не обгрунтовано необхідності застосування даного виду забезпечення позову та не додано також копії заяви відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 6 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд має пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник має вказати не лише вид забезпечення позову, а й навести належні аргументи щодо застосування саме цього заходу та долучити додаткові документи, інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Керуючись ст. ст. 27,31, 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Деснянського районного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Таран