Справа №601/280/17
Провадження № 2/601/329/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього заборгованості за договором кредиту № 770/42- 95 від 31 жовтня 2005 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14043,51 доларів США та 700 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позов, просив стягнути з відповідача тіло кредиту - 1996,00 доларів США та проценти 2937,90 доларів США вказавши, що сторони погодили строк дії договору до 10 жовтня 2015 року, строк користування кредитом та виконання зобов»язань це різні поняття, а тому банк має право на захист свого порушеного права в межах трьохрічного строку. Останнє погашення кредиту відповідач здійснив у листопаді 2009 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та просить застосувати строк позовної давності, оскільки на підставі наведеного банком розрахунку заборгованості та умов кредитного договору видно, що ОСОБА_3 перестав сплачувати кредит 19.11.2009 року і тому з цього часу почав рухатися строк позовної давності для банку. Враховуючи те, що згідно п.4.5 кредитного договору банк мав ще пільговий період для подачі позову в кількості 60 днів, строк позовної давності для подачі банком стосовно відповідача позову почав рухатись з 19 січня 2010 року і відповідно закінчився 19 січня 2013 року.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши представлені докази, оцінивши докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З кредитного договору № 770/42-85 вбачається, що 31 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти на поточні потреби в розмірі 11500,00 дол. США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10 жовтня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом.

В пункті 1.1 кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, період погашення та кінцевий термін користування кредитом (а.с.4).

З додаткової угоди №1 про внесення змін до договору кредиту № 770/42-95 від 31.10.2005 року вбачається, що з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14 процентів річних. Інші умови договору залишаються незмінними (а.с.7).

З копії паспорта серії МС440763 ОСОБА_3 народився 29 червня 1973 року в м.Кременець Тернопільської області (а.с.8).

З вимоги про усунення порушень вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» повідомляло ОСОБА_3 про те, що умови кредитного договору №770/42-95 від 31.10.2005 року не виконуються (а.с.10).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 770/42-95 від 31.10.2005 року вбачається, що станом на 20.12.2016 року заборгованість ОСОБА_3 становить 14043,51 доларів США з яких: заборгованість за кредитом 6973,74 долар США; заборгованість за відсотками 7069,77 доларів США; заборгованість по комісії 700 грн. Останнє погашення кредиту відповідач здійснив 19 листопада 2009 року. (а.с.13-16).

Пунктом 1.1. кредитного договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом усього часу дії договору в розмірі 96 дол. США до 10 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2005 року.

Пунктом 2.4.1 кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом не пізніше 10 числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані проценти.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної процентної ставки, установленої пунктом 4.2 цього договору, від суми простроченого платежу.

Крім того, відповідно до пунктів 3.3.8, 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати всі транші кредиту з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений пунктом 1.1 цього договору.

Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з пунктом 4.5 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання та визначили умови такого повернення коштів.

У судовому засіданні встановлено, що останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 19 листопада 2009 року, а тому за визначенням пункту 4.5 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 11 січня 2010 року.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору змінився строк виконання основного зобов'язання (п. 4.5. договору), банк мав право з 11 січня 2010 року й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права, однак позовну заяву подав до суду лише у лютому 2017 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 та 2 листопада 2016 року у справі № 6-1174цс16.

Ураховуючи вищевикладене в позові позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 261, 266, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 631, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 60, 88, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: