У х в а л а

іменем україни

31 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Карпенко С.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім», третя особа - територіальна державна інспекція України з питань праці в Херсонській області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 03 липня 2007 року він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дім» (далі - ТОВ «Дім») на посаді головного інженера.

Наказом директора ТОВ «Дім» від 30 серпня 2013 року № 44 його переведено на 0,25 % мінімальної заробітної плати з 01 вересня 2013 року у зв'язку зі скороченням виробництва сільськогосподарської продукції.

Наказом директора ТОВ «Дім» від 15 жовтня 2013 року № 45 його звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату з 20 грудня 2013 року. Наказом директора ТОВ «Дім» від 22 листопада 2013 року № 49 його звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з порушенням трудової дисципліни.

Посилаючись на те, що згоди на переведення не надавав, при звільненні відповідачем було порушено вимоги ст. ст. 40, 47 КЗпП України, просив визнати незаконними накази директора ТОВ «Дім» від 30 серпня 2013 року № 44, від 15 жовтня 2013 року № 45 та від 22 листопада 2013 року № 49, поновити його на посаді головного інженера, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного інженера ТОВ «Дім» з 22 листопада 2013 року.

Стягнуто з ТОВ «Дім» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83 858 грн. Зазначена сума грошових коштів визначена без утримання податку на прибуток та інших обов'язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Дім» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив з того, що свою відсутність на робочому місці 16 та 18 листопада 2013 року, що слугувало звільненню, позивач пояснював роботою у ревізійній комісії ТОВ «Дім», що не спростовано відповідачем.

При цьому наказ про звільнення позивача від 22 листопада 2013 року виданий та підписаний ОСОБА_5, якого зборами співзасновників ТОВ «Дім», які відбулися 21 жовтня 2013 року відсторонено від займаної посади на період роботи ревізійної комісія до складу якої було включено і ОСОБА_4

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім» відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

С.О.Карпенко

О.В.Ступак