АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/4595/17
Справа №623/879/17 Головуючий І-ої інстанції - Бєссонова Т.Д.
Категорія:договірні Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2017 року

по цивільній справі за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що відповідачу надавались послуги з централізованого опалення. Вважало, що відповідач як спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, яка за життя мешкала у спірній квартирі, повинна нести зобов'язання зі сплати за послуги з теплопостачання у сумі боргу, який обліковувся за ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Оскільки відповідач належним чином не виконує своїх зобов'язань та не проводить оплату за надані послуги з теплопостачання, Ізюмське КПТМ просило суд стягнути з відповідача 10 404 грн.68 коп. заборгованості за надані послуги за період з вересня 2011 року по грудень 2016 року та судовий збір.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2017 року позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж 10404 грн 68 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію та судовий збір в сумі 1600 грн 00 коп.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги позивача, та стягнути заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 915,33грн, в іншій частині позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 квартира належала ОСОБА_3 Нею набуто право власності 19 лютого 2016 року, з моменту реєстрації права власності, тому сплачувати за послуги з теплопостачання вона повинна з 19 лютого 2016 року.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, судова колегія вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України задовольнити частково, рішення районного суду змінити, виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, за нормою ст..212 цього Кодексу, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 10404,68 грн. з ІНФОРМАЦІЯ_1 суд, із застосуванням ст..68 ЖК України на підставі наданих підприємством розрахунків, дійшов висновку про доведеність позовних вимог.

Проте з таким висновком суду в повному обсязі погодитись не можна.

Рішення суду, згідно вимог ст..213 ЦПК України повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Із матеріалів справи вбачається, що квартиру АДРЕСА_1, під'єднано до системи централізованого опалення.

У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

В порушення п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями, відповідач який фактично споживав послуги позивача з централізованого опалення, вчасно та в повному розмірі за них не сплачувала у передбаченому діючим законодавством порядку, тому відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку із урахуванням часткової сплати відповідачем, заборгувала позивачу станом на 01 січня 2017року 10 404,68 грн

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, положення якого носять юридично обов'язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, щодо необхідності стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості, проте не вірно визначив суму, яка підлягає стягненню з відповідача та період, за який сума заборгованості підлягає стягненню.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2014 року у справі № 2016/2-881/11 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу квартири визнано недійсними довіреність від 28 травня 2009 року, посвідчену приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцовою О.О. і зареєстровану в реєстрі за № 1160, видану ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_7 на право управління та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29 травня укладений між ОСОБА_2, від імені якої діяла ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І. і зареєстрований в реєстрі за № 1441

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року у справі № 623/3144/15-ц за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане рішення набрало чинності у серпні 2015 року

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2015р. по справі № 820/10319/15, що набрала законної сили 11 січня 2016 року, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язано реєстраційну службу Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області здійснити реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положенням ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводится права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Вказана норма кореспондується з положенням Постанови КМУ № 868 від 17 жовтня 2013 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (яка діяла на час ухвалення рішення про визнання права власності на квартира за відповідачем).

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно є похідним від визнання права власності на спірну квартиру, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_1 набула право власності на вищезазначену квартиру в 29 серпня 2015 року, з дня набрання законної сили рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вона набула право власності на квартиру з моменту реєстрації права власності, тобто з 19 лютого 2016 року судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з жовтня 2015 року по 1 січня 2017 року позивачем було нараховано до сплати 4211,20 грн.

За вказаний період ОСОБА_1 сплачено 168,70 грн, 500,30 грн., та здійснено позивачем перерахунок у сумі 121,63 грн. та 240,60 грн.

Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 3179,97 грн. (4211,20-500,30-168,70 -121,63-240,60грн.)

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь Ізюмськогго комунального підприємства теплових мереж суми заборгованості за надані послуги та стягнути 3179,97 грн за період з жовтня 2015 року по 1 січня 2017 року.

Судова колегія відповідно до ст..88 ЦПК України, розподіляє судові витрати.

Виходячи із наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2017 року змінити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 3179,97 грн та судовий збір у розмірі 528 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж відмовити.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді