Номер провадження: 22-ц/785/2070/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року про встановлення зміну та порядку виконання рішення суду по справі за позовомМалиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобовязання особи привести самочинно збудований обєкт нерухомого майна до попереднього стану, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Малиновськоа районна адміністрація ОМР звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про зобовязання особи привести самочинно збудований обєкт нерухомого майна до попереднього стану посилаючись на те, що ОСОБА_2 який мешкає за адресою АДРЕСА_1, без оформлення правових документів на проведення будівельних робіт, здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_2, побудувавши до неї прибудову, загальною площею 12 кв.м.

На час звернення позивача до суду розпорядження Малиновської районної адміністрації від 21.05.2013 року «Про приведення до попереднього стану обєкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1» не виконано, проектно-правова документація на проведення будівельних робіт не отримувалась, правовстановлюючі документи не надавались.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року позовні вимоги Малиновської РА ОМР задоволено, зобовязано ОСОБА_4 за свій рахунок привести самочинно реконструйовану АДРЕСА_3 до попереднього стану відповідно до технічної документації, шляхом знесення прибудови площею 12 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Встановлено наступний порядок і спосіб виконання рішення суду, згідно з яким у разі невиконання рішення суду у добровільному порядку застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення до попереднього стану АДРЕСА_4 відповідно до технічної документації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Малиновської РА ОМР 243,60 грн. витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2П відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року залишено без змін.Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року подання державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_5 погоджене з начальником Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_6 про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду задоволено, встановлено подальший порядок та спосіб виконання виконавчого листа №521/15305/14-ц виданого 26.02.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси про зобовязання ОСОБА_2 за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_5, до попереднього стану відповідно до технічної документації, шляхом знесення прибудови площею 12 кв.м., а саме за рахунок Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради привести реконструйовану квартиру АДРЕСА_5, до попереднього стану, відповідно до технічної документації, шляхом знесення прибудови площею 12 кв.м..

Вважаючи ухвалу суду незаконною Малиновська районна адміністрація ОМР звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи подання державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_7 про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2015 року по справі № 521/15305/14-ц зобовязано ОСОБА_2 за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_6 до первинного стану відповідно до технічної документації, шляхом знесення прибудови площею 12 кв.м.

Встановлено наступний порядок і спосіб виконання рішення суду, згідно з яким у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення до попереднього стану квартири АДРЕСА_7 відповідно до технічної документації.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.08.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.01.2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18.08.2015 року залишено без змін.

Ч. 2 ст. 218 ЦПК Украхїни встановлено, що після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Однак, всупереч вказаній нормі Закону, суд ухвалою від 16.03.2016 року фактично змінив резолютивну частину рішення від 29.01.2015 року, що перебуває на примусовому виконанні, поклавши обовязок боржника привести за власний рахунок самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_8 до попереднього стану, на стягувача Малиновську районну адміністрацію ОМР.

Проте суд мав право встановити або змінити лише спосіб і порядок виконання рішення суду, не змінюючи його по суті, а саме встановити необхідність здійснення перевірки майнового стану боржника та звернення стягнення на кошти та виявлене майно, за рахунок реалізації якого можливо здійснити повне та фактичне виконання рішення суду, як було передбачено ст. ст. 52, 57, 62, ч. 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-ХІV (втратив чинність на підставі Закону N 1404-VІІІ від 02.06.2016), що відповідає ст. ст. 48, 56, 61, ч. 3ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції.

Згідно із ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-ХІV(втратив чинність на підставі Закону N 1404-VІІІ від 02.06.2016), з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Порядок проведення виконавчих дій за рахунок стягувача встановлений та врегульований на законодавчому рівні, та передбачає обвязкову згоду стягувача на сплату грошової суми для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини щодо проведення виконавчих дій.

В супереч ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», суд при постановленні ухвали від 16.03.2016 року не викликав сторони, як це передбачено ст. 373 ЦПК України, та не вислухав думку стягувача Малиновської районної адміністрації ОМР з приводу надання згоди на сплату коштів для проведення виконавчих дій.

10.06.2015 року державним виконавцем спрямовано до Малиновської районної адміністрації ОМР лист № 07-42/В-6/712/10668, щодо надання згоди на авансування витрат виконавчого провадження.

16.06.2015 року Малиновською районною адміністрацією ОМР на адресу відділу ДВС було спрямовано лист за № 1959/01-20 з відомостями, що державний виконавець має право звернутися до суду із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення суду, з відміткою, що боржник відмовляється виконавути рішення суду, для перевірки майнового стану боржника, в подальшому його виявлення та арешту, а також зазначено про необхідність надання інформації щодо конкретної суми грошових коштів, яка необхідна для проведення виконавчих дій.

У вказаному листі жодним чином не висловлено згоду стягувача на авансування витрат виконавчого провадження.

Однак, судом при постановленні ухвали взагалі не розглядались вказані листи.

На час постановлення судом ухвали від 03.12.2015 року, діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-ХІV який втратив чинність на підставі Закону N 1404-VІІІ від 02.06.2016.

Тобто, судом розглядалось подання державного виконавця за нормами Закону, який на час розгляду справи був чинним, і було допущено порушення норм закону чинних на той час.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, єдиною підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення.

Як встановлено ухвалою суду від 16.03.2016 року «категорія» обставин, що утруднюють виконання рішення» носить оціночний характер, віднесення тих чи інших обставин до них залежить від позиції суду, а також від наданих доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Ці обставини єднає їх обєктивний та надзвичайний характер, незалежність їх настання та перебігу від волі боржника, причинний зв'язок між настанням цих обставин та утрудненням виконання рішення. Відсутні подібні обставини в разі коли вони носять субєктивний характер, викликані протиправною поведінкою боржника, який зокрема бажає уникнути виконання рішення, або якщо вони не впливають на виконуваність рішення».

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом надано невірну оцінку наданим доказам, а саме, суд посилається на обєктивність обставин, що утруднюють виконання рішення, та незалежність їх настання та перебігу від волі боржника, як на єдину підставу для встановлення способу і порядку виконання рішення.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, головним державним виконавцем 02.03.2015 року Малиновського відділу ДВС ОМУЮ, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46797784, по примусовому виконанню виконавчого листа № 521/15305/14-ц від 26.02.2015 року.

09.03.2015 року державним виконавцем відділу ДВС ОМУЮ, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № В-6/712, яким стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 680,00 грн..

Згідно акту головного державного виконавця від 10.04.2015 року та акту від 20.04.2015 року встановлено, що виходом за адресою АДРЕСА_1, боржником рішення суду від 29.01.2015 року не виконано.

20.04.2015 року головним державним виконавцем відділу ВДВС ОМУЮ, винесено постанову про накладення штрафу № В-6/712. Яким накладено на боржника штраф у розмірі 170,00 горн. Штраф боржником сплачений.

Згідно акту головного державного виконавця від 07.05.2015 року встановлено, що виходом за адресою АДРЕСА_1, боржником рішення суду від 29.01.2015 року не виконано.

07.05.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС ОМУЮ, внесено постанову про накладення штрафу № В-6/712, яким накладено на боржника штраф у розмірі 340,00 грн. Штраф боржником спалчений.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-ХІV(втратив чинність на підставі Закону N 1404-VІІІ від 02.06.2016), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконачого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник ввжається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказана норма відповідає ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції.

До того ж ОСОБА_2 двічі сплатив штрафи, накладені державним виконавцем, що свідчить про його обізнаність про існування виконавчого провадження.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд викладені обставини з`ясував неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції іншим складом.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.311, ч.1 п. 3 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інтанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_8