Провадження № 2/317/294/2017
Справа № 317/5040/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Даня» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, розірвання договору та відшкодування завданої шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Даня» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, розірвання договору та відшкодування завданої шкоди та просить:

визнати дійсним договір оренди землі № 10/08 від 10.08.2008 р. про оренду земельної ділянки площею 5,31 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ЗП № 061715, укладений між СФГ «Даня» та ОСОБА_1 у звязку фактичним його виконанням;

розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно суму понесених витрат на обробку земельної ділянки та недотриману вимогу у звязку із зіпсуванням посіву на загальну суму 117996,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.05.2001 р. СФГ «Даня» уклало з ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки площею 5,31 га. 08.01.2008 р. ОСОБА_3 помер, а його дружина ОСОБА_1, як спадкоємець померлого, 10.08.2008 р. уклала договір оренди землі № 10/08. На виконання договору СФГ «Даня» використовувало земельну ділянку, а відповідач отримувала орендну плату. Починаючи з 2013 року ОСОБА_1 почала вчиняти дії, спрямовані на розірвання договору в односторонньому порядку, при цьому не попереджаючи позивача про намір розірвати договір. У 2015 році ОСОБА_1 уклала договір оренди землі з ОСОБА_2 У 2016 році позивач, не знаючи про намір відповідача ОСОБА_1 розірвати договір, обробив земельну ділянку, засіяв соняшником, обприскував гербіцидом, витративши 20179,07 грн. У червні 2016 року при обстеженні орендованої ділянки позивачем виявлено, що посіви соняшника загинули в результаті оброблення земельної ділянки невідомою речовиною, з приводу чого було звернення до Запорізького районного відділення поліції. У звязку з вищенаведеним позивач вимушений звернутись до суду.

Представником відповідачів ОСОБА_4 неодноразово подавались заперечення на позов, мотивовані наступним:

позивачем не доведено наявності збитків, не доведено причинного звязку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками, відсутній розрахунок збитків у вигляді неодержаного прибутку відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р.;

до позову не додано доказів державної реєстрації договору від 10.08.2008 р.;

позивач не є стороною договору оренди, укладеного між відповідачами, тож вимоги позивача про розірвання цього договору є безпідставними;

позивачем не доведено укладення між сторонами договору оренди спірної земельної ділянки;

підписи у відомостях є різними і не відповідають підпису ОСОБА_1, а сама ОСОБА_1 не отримувала орендної плати;

обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання договору дійсним не відповідає вимогам закону;

позивач не навів підставу для розірвання договору оренди землі.

У судове засідання зявився представник позивача ОСОБА_5, який позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що містяться у позові. Також представник позивача зазначив, що договір між позивачем та ОСОБА_1 є чинним без державної реєстрації, оскільки договір не було змоги зареєструвати через неоформлення ОСОБА_1А спадкових прав. Підписи у відомостях на а.с. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24 належать ОСОБА_1, на а.с. 11, 12 належать сину ОСОБА_1 Андрію. Кому належать підписи на а.с. 13, 20, 21 не відомо.

У судове засідання 24.02.2017 р. зявилась відповідач ОСОБА_1, яка заперечувала проти позову, в подальшому участі у розгляді справи не брала, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

У судове засідання зявилась відповідач ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, що містяться у письмових запереченнях.

У судове засідання зявилась представник відповідачів ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у запереченнях на позов, також зазначила, що з 2008 року ОСОБА_1 не отримувала орендної плати, підпис у договорі, відомостях на отримання орендної плати та заяві, що міститься на а.с. 117, ОСОБА_1 не належить.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона працює головним бухгалтером ФГ «Даня» з 2006 року. СФГ «Даня» уклало договір з ОСОБА_3 Коли він помер, то до них прийшла його дружина ОСОБА_1, принесла документи копію паспорта, ідентифікаційного коду, свідоцтва про смерть, сказала, що вона має намір отримувати орендну плату по договору оренди. Документів на земельну ділянку вона не надавала. Вони уклали з нею договір, але він не пройшов державну реєстрацію, оскільки у ОСОБА_1 не було документів на землю. СФГ «Даня» обробляло земельну ділянку та сплачувало орендну плату. ОСОБА_1 приїжджала з сином ОСОБА_7, який допомагав отримати зерно. У 2013-2014 роках мали намір зареєструвати договір, оскільки ОСОБА_1 повідомила про перехід до іншого орендодавця. По 2016 рік ФГ «Даня» використовувало земельну ділянку ОСОБА_1 З 2016 року СФГ «Даня» перестало обробляти земельну ділянку відповідача. Підписи у відомостях різні, оскільки ОСОБА_1 не завжди отримувала орендну плату самостійно. У 2016 році на цій земельній ділянці були знищені посіви соняшника, хто їх знищив вона не знає. Договір оренди для підписання ОСОБА_1 готувала вона, але очевидцем підписання договору відповідачем вона не була. У СФГ «Даня» бачила ОСОБА_1 2-3 рази. Зазвичай люди приходять в бухгалтерію, називаються і отримують орендну плату. Кому конкретно належать підписи у кожній з відомостей напроти прізвищ ОСОБА_3, ОСОБА_1 не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_2 є його знайомою. Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 приїхав до нього навесні 2016 року і сказав, що буде брати в оренду пай ОСОБА_3 До того цей пай був в оренді у ОСОБА_9 у ТОВ «Віола+». Раніше ОСОБА_10, керівник СФГ «Даня», давав йому список тих, чиї паї передані в порядку обміну ОСОБА_9, де був зазначений і пай ОСОБА_3 Він зателефонував ОСОБА_9 і запропонував помінятись пайщиками, але ОСОБА_9 сказав, що у нього не вистачає землі, тому виникли сумніви щодо користування паєм ОСОБА_3 саме ОСОБА_9 Потім ОСОБА_11 чоловік ОСОБА_2, приїхав, показав документи на пай, попросив допомогти обробити. ОСОБА_11 сказав, що попередив ОСОБА_10, щоб той не засівав земельну ділянку. Коли вони у 2016 році виїхали сіялкою для проведення робіт, то побачили, що там начебто сходив соняшник. Приїхав ОСОБА_10 і перешкодив сіянню. Загальний масив поля, де розташований спірний пай, обробляє ОСОБА_10 Про знищення посівів у 2016 році йому нічого не відомо.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи містять договір оренди землі № 10/08 від 10 серпня 2008 року між ФГ «Даня» та відповідачем ОСОБА_1, предметом якого є земельна ділянка площею 5,31 га, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП № 061715, розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Як видно з п. 8 договору, строк договору 10 років (а.с. 8-10).

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельна ділянка № 781 з кадастровим номером :05:001:0454, розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, належить ОСОБА_1 з 03.06.2015 р. При цьому згідно інформації Державного земельного кадастру стосовно цієї земельної ділянки 17.06.2015 р. зареєстроване право оренди за ОСОБА_2 (а.с. 29).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.06.2015 р. ОСОБА_1 успадкувала дану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, який помер 08.01.2008 р. (а.с. 87).

У відповідності до п. 9 договору оренди землі № 10/08 від 10.08.2008 р. форма орендної плати визначається за погодженням сторін на дату розрахунку з орендодавцем і може або в грошовому або в натурально-відробітковому вигляді

Згідно п. 9.2 договору оренди землі № 10/08 від 10.08.2008 р. у разі сплати орендної плати в натурально-відробітковій формі в таких обсягах та вигляді:зернові 2500 кг; насіння соняшника 200 кг; солома 1500 кг; оранка присадибної ділянки, отриманої під город на території Долинської сільської ради до 0,20 га.

За умовами п. 43 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Зобовязання, згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями ст.ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 10.08.2008 р.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 10.08.2008 р.), передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем в строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 10.08.2008 р.) встановлено, що договір оренди землі набирає чинності з дня його державної реєстрації.

Обовязковість державної реєстрації договору оренди землі встановлена також і ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 10.08.2008 р.).

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності виключно з дня проведення його державної реєстрації.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі за № 6-643цс16, яка розглянута ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України.

Судом встановлено, що після підписання договору оренди землі від 10.08.2008 р., СФГ «Даня» не вчинило жодних дій щодо проведення його державної реєстрації.

Оскільки договір від 10 серпня 2008 року, укладений між СФГ «Даня» та відповідачем ОСОБА_1 не пройшов державну реєстрацію, то він не набрав чинності як у розумінні ст. 18 Закону України «Про оренду землі», так і у розумінні п. 43 самого договору.

За приписами ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 10.08.2008 р.) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За змістом приписів вказаної норми, правила ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

В силу положень ст.ст. 640, 657 ЦК України такий договір також не може вважатись укладеним.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (ст.ст. 205-210, 640 ЦК України тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно зі ст. ст. 210, 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання договору дійсним.

Суд відхиляє доводи представника відповідачів ОСОБА_4 щодо приналежності підпису у договорі оренди землі від 10 серпня 2008 року, укладеного між СФГ «Даня» та відповідачем ОСОБА_1, усіх інших документах, що містяться в матеріалах справи та наданих позивачем, іншій особі, а не ОСОБА_1, виходячи з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховуючи, що відповідачі не надали суду належних доказів зазначеної обставини, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. При цьому суд відзначає, що представнику відповідачів та відповідачу ОСОБА_2 неодноразово розяснювавсь право призначення експертизи з метою приналежності підписів у відповідних документах.

Згідно відомостей на видачу орендної плати за 2008-2012 роки (а.с. 11-24) ОСОБА_1А протягом вказаного періоду отримувала орендну плату у натуральній формі:

за 2008 рік ячмінь 600 кг, пшениця 500 кг, соняшник 300 кг;

за 2009 рік ячмінь 700 кг, пшениця 500 кг, соняшник 300 кг;

за 2010 рік пшениця 900 кг, соняшник (заміна ячменя) 247кг, соняшник 100 кг;

за 2011 рік ячмінь 800 кг, пшениця 900 кг, соняшник 250 кг;

за 2012 рік пшениця 500 кг соняшник 200 кг.

Підстав вважати, що виконання відбувалось саме за договором оренди землі від 10 серпня 2008 року, укладеного між СФГ «Даня» та відповідачем ОСОБА_1, суд не вбачає, оскільки в усіх відомостях поруч із прізвищем «Бубній», наявне прізвище «Нищеглодов». За твердженням сторін між ОСОБА_3 та СФГ «Даня» з 20.05.2001 р. року дійсно існували орендні відносини, між тим сторонами такого договору надано не було, хоча судом неодноразово розяснювалось право на подання доказів.

Матеріали справи містять копію договору оренди землі від 15.06.2015 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:001:0454, яка знаходиться на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с. 82-85).

Згідно п. 9 договору оренди землі від 15.06.2015 р. його укладено на 49 років.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 15.06.2015 р.), обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Суд констатує, що договір оренди землі від 15.06.2015 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам законодавства, що діяло на час його укладання, пройшов реєстрацію, а відтак є чинним.

У розумінні ст. 204 ЦК України даний правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним.

Оскільки СФГ «Даня» не набуло прав орендаря за договором оренди від 10.08.2008 р., тому відсутні підстави вважати, що його права порушено у звязку з укладенням відповідачами спірного договору оренди землі, який зареєстрований у встановленому законодавством порядку й набув чинності.

Суд зауважує, що жодних правових підстав для розірвання договору оренди землі, визначених у договорі чи законодавстві, позивачем не наведені, а порушення прав не доведено.

Таким чином, відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно суми понесених витрат на обробку земельної ділянки та недотриману вимогу у звязку із зіпсуванням посіву на загальну суму 117996,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно диспозиції ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом листа Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції № 8015/44/03/08/2016 від 30.12.2016 р. від ОСОБА_10 14.06.2016 р. до Запорізького РВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: Нікопольський поворот у бік с. Нове Запоріжжя, 4 км від повороту на поле, яке знаходиться в оренді фермера, невідомі особи та намагаються щось там робити. Цього ж дня зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що на полі 1 км від Нікопольського шосе в бік с. Нове Запоріжжя конфлікт з невідомими особами. 15.06.2016 р. до Запорізького РВП звернувся ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_12 без необхідних документів намагається проводити земельні роботи на полі на території Долинської селищної ради. 18.06.2016 р. до Запорізького РВП звернувся ОСОБА_10 з заявою про те, що в період часу з 21 год. 00 хв. 16.06.2016 р. до 07 год. 00 хв. 17.06.2016 р. невідома особа по трасі «Запоріжжя-Кіровоград» обробила поле з соняшником 5,3 га гербіцидом (а.с. 58).

За наслідками розгляду вказаних звернень уповноваженою особою Запорізького РВП складались висновки, які містяться у справі (а.с. 59-61), за змістом яких причетність до протиправних дій жодних осіб не була визначена.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на вчинення відповідачами протиправних дій, натомість судом встановлено факт користування СФГ «Даня» земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1, і на якій невстановленими особами (особою) були знищені посіви СФГ «Даня», здійснені без жодних правових підстав, суд не вбачає підстав для задоволення даної позовної вимоги.

Суд не може не врахувати, що у самому позові СФГ «Даня» зазначає наступне: «починаючи з 2013 року ОСОБА_1 почала вчиняти дії, спрямовані на розірвання договору в односторонньому порядку, при цьому не попереджаючи позивача про намір розірвати договір. У 2015 році ОСОБА_1 уклала договір оренди землі з ОСОБА_2 У 2016 році позивач, не знаючи про намір відповідача ОСОБА_1 розірвати договір, обробив земельну ділянку, засіяв соняшником, обприскував гербіцидом, витративши 20179,07 грн.». Разом з тим, у 2016 році СФГ «Даня», знаючи, що договір оренди між ним та ОСОБА_1 не пройшов державну реєстрацію, а відтак СФГ «Даня» не набуло права оренди, знаючи, що з 2013 року ОСОБА_1 вчиняє певні дії, повязані із вибуттям земельної ділянки із орендного користування СФГ «Даня», на власний розсуд здійснив посіви соняшника. Відсутність волевиявлення у ОСОБА_1 на існування орендних відносин з СФГ «Даня» підтвердила й свідок ОСОБА_6, яка у судовому засіданні підтвердила бажання ОСОБА_1 у 2013-2014 роках укласти договір з іншим орендодавцем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні як правові, так і сутнісні підстави для задоволення позову в цій частині.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Даня» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, розірвання договору та відшкодування завданої шкоди відмовити у повному обсязі .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.І. Сакоян