Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/2546/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/2449/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, виселення.

Позивач посилався на те, що він є власником житлового будинку № 166 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області. З 2008 року за його дозволом тимчасово у будинку зареєстрований та проживає його брат відповідач ОСОБА_3 Позивач погодився тимчасово зареєструвати місце перебування відповідача у будинку, проте відповідач ввів його оману, користується частиною будинку, на його вимоги звільнити жиле приміщення, оскільки згода власника була тільки на тимчасове проживання, не реагує, більше того, перешкоджає йому як власнику та членам його сімї користуватися будинком.

Крім того, з 2012 року відповідач провокує конфлікти, в результаті чого позивач був вимушений звертатися за допомогою до працівників міліції та поліції, які фактично ніякої допомоги йому не надають, тільки попереджають брата за недопустимість антигромадської поведінки, але той знову вчиняє психічне і фізичне насильство.

Позивач, як власник, вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав щодо проживання у належному йому будинку, оскільки йому проходиться мешкати в іншому місці за неможливістю сумісного проживання з відповідачем.

Посилаючись на зазначені обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_3 просив суд усунути перешкоди у користуванні домоволодінням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку № 166 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належним йому на праві власності домоволодінням № 166 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням по вул. Жовтнева (нова назва вул. Запорізьких козаків), 166, в м. Бердянську Запорізької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, інтереси держави.

Згідно зі статтями 317, 391 ЦК України власник, якому належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і які є непорушними, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Частиною першої статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК У РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є власником домоволодіння № 166 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області, та 17.05.2008 року зареєстрував за вказаною адресою місце проживання відповідача свого рідного брата ОСОБА_3 Отже, відповідач у встановленому законом порядку набув право користуватися займаним приміщенням, оскільки поселився у будинок за згодою позивача як член його сім'ї.

Позивач неодноразово, починаючи з 2012 року та по теперішній час звертався до органів УМВС, у даний час до органів національної поліції, за захистом від неправомірних дій відповідача, і той неодноразово офіційно попереджався про недопустимість антигромадської поведінки, що підтверджено копіями висновків про результати розгляду за зверненням громадян, постановами про відмову у порушенні кримінальної справи.

За відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на житло зареєстровано 2/3 частки (разом зі ОСОБА_5О.) у квартирі № 123 по проспекту Східному в м. Бердянську Запорізької області, по 1/3 частині за кожним, що підтверджується довідкою КПТІ Бердянської міської ради № 166 від 10.04.2017 року.

Відповідач не мешкає у будинку № 166 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області з 2016 року, проте у будинку знаходяться його речі, відповідач проживає у вищевказаній квартирі.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, висновки суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні власністю є правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що раніше Бердянським міськрайонним судом Запорізької області вже неодноразово розглядалися справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, і рішення суду про відмову у позові ОСОБА_3 набрали законної сили, спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Підстави позову у цій справі та в раніше розглянутих не співпадають. Крім того, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 серпня 2016 року провадження у даній справі було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 серпня 2016 року було скасовано, справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення не враховані права малолітнього сина відповідача - ОСОБА_6, що суд не взяв до уваги матеріальне становище відповідача та його сім'ї, оскільки ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, правильність висновків суду по суті спору не спростовують. Як зазначалося вище, судом встановлено, що за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на житло зареєстровано 2/3 частки (разом зі ОСОБА_5О.) у квартирі № 123 по проспекту Східному в м. Бердянську Запорізької області, по 1/3 частині за кожним.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: