Справа № 0306/4879/12 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/773/833/17 Категорія: 81 Доповідач: Стрільчук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи головний державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - Ковельський міськрайонний ВДВС) Поліщук Олена Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк», на постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного ВДВС Поліщук О.В. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року в частині клопотання про поновлення строку на оскарження, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

12 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що 11 квітня 2017 року він отримав у суді копію постанови головного державного виконавця Ковельського міськрайонного ВДВС Поліщук О.В. про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 0306/4879/12, виданого 07 березня 2013 року Ковельським міськрайонним судом у цивільній справі про стягнення з нього в солідарному порядку 168 807,34 грн. заборгованості за кредитним договором.

Вважаючи вказану постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною, просив визнати рішення державного виконавця неправомірними, а постанову - скасувати.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку для подання скарги, оскільки раніше копію постанови він не отримував, про її існування йому було невідомо.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року у задоволенні клопотання заявника про поновлення строку на подання скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 просять скасувати цю ухвалу і передати клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на невідповідність висновків цього суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

В запереченні Ковельський міськрайонний ВДВС просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зазначаючи про законність дій державного виконавця.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для подання скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для такого поновлення.

Однак наведений висновок суду не відповідає обставинам справи, вимогам процесуального права та зроблений з порушенням порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Згідно зі ст. 383 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже право на звернення до суду зі скаргою є строковим. Пропуск зазначеного строку, який визначається як процесуальний строк, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки він може бути поновлений судом за наявності поважних причин і на нього поширюються правила статті 72 ЦПК України. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Всупереч зазначеній правовій нормі суд, відмовивши у задоволенні клопотання заявника про поновлення процесуального строку, не залишив подану ним скаргу без розгляду, порушивши тим самим порядок вирішення вказаного питання.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження головний державний виконавець Поліщук О.В. винесла 04 жовтня 2016 року. Така ж дата вказана і у супровідному листі вихідний № 23712/04-39/7, яким копія постанови мала бути надіслана ОСОБА_2 (а. с. 26).

Однак всупереч вимогам ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час винесення постанови, та ч. 1 ст. 28 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була надіслана божникові не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Як пояснила в суді першої інстанції головний державний виконавець Поліщук О.В., копію оскаржуваної постанови було надіслано ОСОБА_2 разом з копією постанови про арешт його майна.

Такі пояснення самі по собі викликають сумнів, оскільки в постанові про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року боржнику надано семиденний строк до 11 жовтня 2016 року для самостійного виконання виконавчого документа. Тому надіслання цієї постанови одночасно з постановою про накладення арешту на майно боржника видається нелогічним.

Крім того, наведені пояснення не підтверджені переконливими доказами.

З поданого державним виконавцем суду реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції згідно реєстрації вихідної кореспонденції /04-39/ вбачається, що вказане відправлення мало місце лише 11 жовтня 2016 року (а. с. 28), а не пізніше наступного робочого дня. Однак і в цьому реєстрі жоден із зазначених вихідних номерів кореспонденції, надісланої на ім'я ОСОБА_2, не співпадає з вихідним номером вищезгаданого супровідного листа, а його дата взагалі не вказана.

Державний виконавець не надав суду бланк повідомлення служби поштового зв'язку про вручення божнику рекомендованого листа з копією оскаржуваної постанови.

Наведені обставини судом першої інстанції ніяким чином не перевірені і їм не дана відповідна правова оцінка.

За таких обставин висновок суду про відсутність підстав для поновлення строку оскарження постанови державного виконавця є передчасним.

У зв'язку з порушенням судом встановленого процесуальним законом порядку вирішення питання про поновлення строку оскарження рішення державного виконавця, оскаржувану ухвалу слід скасувати, а вказане питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції у відповідності з п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року в даній справі скасувати.

Питання про поновлення строку оскарження рішення державного виконавця передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді