АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1293/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівБородійчука В. Г., Фетісової Т. Л.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шельпахівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

18 серпня 2008 р. ОСОБА_7. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шельпахівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1. в с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області помер її батько ОСОБА_11. Позивач здійснила його поховання та вступила в управління спадковим майном, заволодівши належним йому Державним актом на право приватної власності на землю площею 3,3 га. вартістю 46665 грн. 79 коп., Серії НОМЕР_1, виданим Шельпахівською сільською радою 12 листопада 2001 р., та Свідоцтвом про право власності на майновий пай Серії НОМЕР_2, виданим Шельпахівською сільською радою 07 грудня 2005 р. на суму 8774 грн.

Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 р. позивач вважалася особою, яка прийняла спадщину, тому окрему заяву до держнотконтори про прийняття спадщини не подавала. На даний час звернулася з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину в держнотконтору Христинівського районного нотаріального округу, однак їй відмовлено з мотивів прийняття нового ЦК України та необхідності подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2008 р. позов задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_7 право приватної власності в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. на: земельну ділянку площею 3,3 га, вартістю 46665 грн. 79 коп., яка належить померлому відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого Шельпахівською сільською радою 12 листопада 2001 р., зареєстрованого в Книзі записів за № 456; майновий пай на суму 8774 грн., який належить померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай Серії НОМЕР_2, виданого Шельпахівською сільською радою 07 грудня 2005 р.

Непогоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_6, будучи особою яка не брала участі у справі, але вважаючи що суд вирішив питання про її права та обов'язки, оскаржила його в апеляційному порядку шляхом подачі 26 квітня 2017 р. апеляційної скарги в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шельпахівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, відмовити.

При цьому вказала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. в с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області її батька ОСОБА_11 відкрилася спадщина, яку в установленому порядку, шляхом вступу в управління майном, як спадкоємці першої черги прийняли ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7., ОСОБА_8

Після фактичного прийняття спадщини вони не зверталися до нотаріальної контори за її оформленням і отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, що звернулася з таким питанням ОСОБА_7. та ОСОБА_8 їй стало відомо лише 14 квітня 2017 р. в результаті отримання копії оскаржуваного рішення в Христинівському суді Черкаської області.

Наряду з викладеним вважає оскаржуване рішення незаконним з тих підстав, що її, як спадкоємицю першої черги не залучено до участі у справі. Оскільки правовідносини виникли в період дії ЦК України в редакції 1963 р. вважає, що вона на ряду з іншими дітьми померлого фактично вступила в управлінням майном, брала участь та несла витрати на поховання батька.

Після поминального обіду (40 днів) взяла рухоме майно, яке належало батькові, збрую (спорядження для коней), так як в її господарстві був кінь, а тому при вище викладених обставинах вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає до скасування.

Виходячи з викладеного вище колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тобто, особи, які не брали участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов'язки цих осіб.

Колегія суддів виходить з того, що оскільки ОСОБА_6 не брала участі у справі в суді першої інстанції, відповідно, при вирішенні її апеляційної скарги, першочерговим є вирішення питання про те, чи порушені її цивільні права чи інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору було визнання права власності на майно в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. в с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області ОСОБА_11 (свідоцтво про смерть від 03 лютого 2003 р. Серія НОМЕР_3). (а.с. 8)

Зазначені матеріали справи містять належним чином завірену копію заповіту складеного ОСОБА_11 06 квітня 1999 р. відповідно до змісту якого заповідач розпорядився своїм майном де б воно не було і з чого б воно не складалося на випадок своєї смерті, на користь доньки ОСОБА_7 - позивача у даній справі.

Крім того, матеріали справи містять Державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на ім'я ОСОБА_11, надані позивачем у підтвердження заявлених позовних вимог.

В свою чергу ОСОБА_6 не надано належних та допустимих доказів які б підтверджували факт прийняття нею спадщини шляхом вступу в управління майном, зокрема, що вона в шестимісячний термін після смерті батька взяла збрую (спорядження) для коней, яку за її твердженням передала своєму синові ОСОБА_12 у якого в господарстві був кінь. Так ОСОБА_7. і ОСОБА_8 заперечували сам факт наявності у батька такої збруї. Згідно ж до виписок з погосподарських книг № 7 та № 6, виданих Виконавчим комітетом Шельпахівської сільсько ради Христинівського району, в господарстві сина ОСОБА_6 - ОСОБА_12 з 2001 р. по 2005 р.р. та відповідно з 2006 по 2010 р.р. такий вид худоби як коні не значаться.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника ОСОБА_6 на те, що вона має право апеляційного оскарження в порядку вимог ст. 292 ЦПК України, оскільки вказаним рішенням суду не встановлено, змінено або припинено її права і обов'язки на майно право власності на яке визнано за ОСОБА_7

Відповідно до п.8 постанови пленуму ВСУ від 24 жовтня 2008 р. № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_6 не є стороною у справі, а судом не вирішено питання про її права та обов'язки, адже предметом даного спору є визнання права власності на майно в порядку спадкування за ОСОБА_7, яка по суті є спадкоємцем ОСОБА_11, зокрема, і за заповітом, та те що, на момент розгляду справи, суду апеляційної інстанції не було надано беззаперечних доказів, наявності порушених вказаним рішенням суду першої інстанції цивільних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_6, як зазначалося нею в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 292, 304, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шельпахівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в судовому порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :