Справа № 185/6077/17
Провадження № 2/185/3363/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вербківської сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вербківської сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.08.2017 року) суд визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) із земель, які перебували в колективній власності КСП «Рассвет», розташованого на території Вербківської сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, та яке посвідчувалось сертифікатом серії ДП № 0098718.

Позовна заява мотивована тим, що 19 вересня 2013 рому помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) із земель, які перебували в колективній власності КСП «Рассвет», розташованого на території Вербківської сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, та яке посвідчувалось сертифікатом серії ДП № 0098718. Позивач звернулась після смерті батька до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, на що 15.05.2015 року йому було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави того, що ОСОБА_2, який в свою чергу отримав право на пай також шляхом спадкування, не оформив у законному порядку своє право власності на земельну частку. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 526314, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, 19 вересня 2013 року помер ОСОБА_2, про що зроблений відповідний актовий запис № 1086.

ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯК № 104962 та копією свідоцтва про одруження серії ІІІ-КИ № 466069.

18 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер 19 вересня 2013 року, до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, тобто належним чином прийняла спадщину у встановлений законом строк, що підтверджується копією спадкової справи № 156/2014.

19 березня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інші спадкоємці, звернулись до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2, померлого 19 вересня 2013 року, на користь ОСОБА_1, що підтверджується копією спадкової справи № 156/2014.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2015 року, ОСОБА_1 успадкувала 27/50 частку житлового будинку № 28, який розташований на неприватизованій земельній ділянці по вул. Громадянській в місті Павлограді, Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19 вересня 2013 року.

Враховую вищевикладене суд вважає, що позивач належним чином прийняла спадщину, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_2.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0098718 ОСОБА_5 на підставі рішення Павлоградської районної державної адміністрації від 13 березня 1997 року № 112-р належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Рассвет» розміром 14,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно з Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 3 грудня 1999 року N 1529/99 сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою.

ОСОБА_2 переоформив спадщину та отримав на своє імя свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 28.04.2001 року.

Таким чином, на підставі зазначених вище доказів, судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, та прийняв спадщину, але до моменту смерті своє право на спадкове майно належним чином не оформив.

Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, право на спадщину ОСОБА_2 щодо майна його померлої матері ОСОБА_5, зокрема на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ДП № 0098718, яка перебувала у колективній власності КСП «Рассвет» розміром 14,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), входить до складу спадщини після його смерті.

Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1258, ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно із постановою Другої Павлоградської державної нотаріальної контори від 15 травня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що позивачем не було надано правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивачів такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вербківської сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа: Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 14,09 га, яка перебувала в колективній власності КСП «Рассвет» та розташована на території Вербківської сільської обєднаної громади Павлоградського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 19 вересня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. С. Зінченко